123 



ćemo moći ni opaziti. I zbilja je Bessel, jedan od najvećih mjer- 

 iiilca nebo icili, ovaj zaključa!; potvrdio. Nu druidi ne manje zna- 

 meniti astronomi nadjoše ba.š protivno iz svojili motrenja, da je 

 na ime Mart veoma s})losiuit. W. Ilerschel n pr. našao je broj i\-, 

 a Arago .^\ , Scliröter y\ , a i Kaiser još uvielc j{-g , dosta velile 

 broj prama zemlji, kojoj se splošteiiost danas računa na 2?,.,. 

 Oudemans je radi toga još jednom diskusiji podvrgao Besselova 

 mjerenja i našao resultate Besselove sasvim potvrdjene, Winnecke 

 je pace motnmjem na heliometru g. 1856. našao još čudniji re- 

 sultai, da je polarni i)j-emjer Marta nešto veći od ekvatorijalnoga! 



Ova velika opreka izmedju pojedinih rezultata jedan je od 

 najčudnovatijih pojava u astronomiji, i još danas ne znamo ka- 

 zati, gdje mu je uzrok. Novija medjutiui motrenja učinila su vrlo 

 vjerojatnim da je Mart na polovih ipak splošten. Godine 1870. 

 bavio se tim pitanjem Joung u Princetonu i našao, da mu je splo- 

 štenost izmedju jIj^ i ^J^, što bi dalo kao srednju aritmetičku 

 proporcionalu broj ^}.j. 



Englezki pak astronom Adams kušao je da rieši isto pi- 

 tanje sa teoretičkoga gledišta, pošto je dne U. i 17. kolovoza g. 

 1877. Hali u Washingtonu uspio u tom, da nadje dva trabanta 

 Martova. 



Staze na ime obiju trabanta padaju ili sasvim točno, ili bar 

 gotovo sasvim u ravninu Martova ekvatora , a to ne bi moglo 

 biti. da Mart imade oblik podpune kruglje, jer bi se u tom slu- 

 čaju staze imale razmicati radi privlačenja sunca. Pošto toga 

 pojava na njih ne ima, našao je Adams za sploštenost Marta 

 broj ^l-g, koji se sa gornjim brojem srednjim prilično podudara. 

 I tako nam se čini, da ne ćemo biti daleko od istine, ako uzmemo 

 za sploštenost broj ^hx,, prem da će o njem tek budućnost ko- 

 načno odlučiti. 



Obretom vrtnje oko osi u velike je poslužio Mart napredku 

 astronomije u ono kritično doba. Na jednoj je sirani na ime stajao 

 Kopernik sa tvrdnjom, da se zemlja vrti oko svoje osi, a na dru- 

 goj Ptolomej, posvećen stoljetnim vjerovanjem, da je zemlja ne- 

 pomični centrum svieta; a baš se u ono doba bio razplamtio 

 znanstveni rat o ova dva sustava Sretnim slučajem pada baš u 

 to vrieme obret dalekozora, koji je najteže argumente u boj do- 

 veo i konačno odlučio pobjedu. Ako su naime po Koperniku Mer- 

 kur, Venera, Mart itd. planeti poput zemlje, onda treba da se i 



