134 



sunca, ali sr u iiji'iii jtoka/.ujc i mkoliko laiiiiiili pji-'ga, koje ne- 

 pi-ipadaju suncu, nogo ih u spektru sunca |)ioizvo(li alinoslera 

 naše zemlje. Iz islovjeliiosti ovih aLniosIerskih cila na zemlji i 

 Martu smijinno pouzdano reći, da se atmosfera Maitova od naše 

 jako ne razlikuje; pa pošto je nadalje mnogimi iztraživanji i najno- 

 vijega vremena dokazano,' da atmosferske crte spektra jiotječu 

 većinom od vodene pare ili kisika u atmosferi, to smijemo i dalje 

 kazali, da i atmosfera Martova imade nniogo vodene pare od iste 

 kemijske konstitucije. Jansscnova velika , na Meudonskom observa- 

 toriju osnovana iztraživanja o tom predmetu čini se, da će biti od 

 velike važnosti za poznavanje atmosfera svih planeta, te bi već 

 bližnje godine mogle o tom donieti novih i važnih resultata. 



Kakova mu drago medjutim bila keniijska konstitucija Mar- 

 tove atmosfere, stoji na svaki način, da je većinom tako pro- 

 zirna, da nam dopušta gledati površinu njegovu i formacije na 

 njoj, na koje nam se je sada poljližo osvrnuti, jer baš ovdje jesu 

 epohalni obreti Scliiaparelli-jevi u zadnjem deceniju od g. 1877.— 

 1888., s kojimi hoćemo da upoznamo naravoslovnu publiku 

 hrvatsku. 



On je rezultate ovih svojih iztraživanja publicirao u mnogih 

 razpravah u „Atti dell' Accademia dei Lincei", a osim toga je sam 

 o njih izviestio u njemačkom časopisu „Himmel und Erde".^ 



Tu je i publicirana najnovija njegova krasna karta Marta, 

 koja resi i ovu našu radnju. Neka bude ovdje spomenuto, da su 

 ove karte u Berlinu kod redakcije naručene u isto vrieme za 



* U tom su t^nijeru osobito zanimive radnje Janssena, Egorolia i Cornua. 

 A. C r n u : Iztraživanje telurskih prui,'a «, Ji, A sunčanoija spektra (An- 



nales de Chiiiiie et de Piivsiijue Sér. G. Toni. VII. 18SG. 5.) 



J. Jansen: K spektralnoj analizi sastavina zemaljske atmosfere. (lom- 



j)tes rendus Tom. 101, pag. 649. 



N. Egoroff: Spektrum absorbcije kisikov (C.H.Tom, 101. p:ig. 111-3), 



gdje je dokazano, da 126 crta u prugah A, B, a potjere od kisika, a ostale 



navlastito a potječu od vođene pare. 



J. Janssen: si)ektrih absorl)cije kisikovih. C. R. 102 pag, 1352. 



— isti naslov u Société Francaise de riiysique 1888. maj p. 2. 



— O telurskom spektru r.a visokih postajali i osobito o spektru kisika. C. 

 R. Tom. 107. pag. 672. 



• Über die beobachteten Erscheinungen auf der Oberfläche des Planeten 

 Mars, Von Prof. I. V. Schiaparelli I. Heft 1.2.3. (Iz talijanskoga teksta manu- 

 scripta prevela redakcija, a pisac revidirao.) 



