135 



Pariz s francezkim i za „hrv. naravoslovno družtvo" s hrvatskim 

 nadpisom. 



Već prvi inotrilclji Marta, ol)oružani dalekozorom , opaziše 

 na lijem pjcga tamnijih i svietlijih , koje svojom nepromjenlji- 

 vošću oblika pokazivahu, da pripadaju baš površini Marta. Njimi 

 i nadjoše rotaciju Marta, lluyghens i Hooke dadoše se pače već 

 na taj posao, da nekoje od ovih pjega narišu. Koncem prošloga 

 i početkom ovoga stoljeća mnogo se tim bavio Schröter u Lilien- 

 thalu u svojih: „Areographische Fragmente", što ih je Francois 

 Terby g. 1873. pomoću bruseljske akademije izdao i za koje veli 

 Schiaparelli, da bi bile za areografiju od prevelike važnosti, da 

 su izvedeni boljom metodom i da su ih manje vodila apriori- 

 stička mnienja o naravi opaženih tvorba i njihovih promjena. 



Prvi, koji je utemeljio areografiju u pravom smislu, bio je 

 poznati selenograf J. H. Mädler, koji je malim teleskopom od 

 4V2" vidio i opisao glavne pjege Marta bolje, nego svi njegovi 

 predhodnici. 



A njegova je još veća zasluga, što je položaj njekih glavnih 

 mjesta na planetu izmjerio i na tom temelju g. 1830. prvu, ma- 

 kar i nepodpunu, kartu Marta pubhcirao. „Ona bijaše", veU 

 Schiap-arelli, „za topografiju Martovu ono, što je za zemaljsku 

 geografiju bila karta Eratosthenova". 



Trideset je i dvije godine ovo bila jedina karta Martova, i 

 tek prigodom opozicije od g. 1862. počeo je novi studij, potaknut 

 znamenitom jur spomenutom radnjom Kaiser-a. Na temelju iz- 

 traživanja Schmidta, Secchia, Linssera, Nasmytha, Rossea, Da- 

 wessa, Kaisera, Lockyera i Proctora mogao je posljednji godine 

 1869. izdati novu kartu Marta, mnogo savršeniju od Mädlerove.^ 



Sve su ovo medjutim samo pripravne radnje. Glavni ute- 

 meljitelj areografije ostaje ipak Schiaparelli, koji se od g. 1877. 

 ovamo neprestano bavi proučavanjem Marta, i kojemu imademo 

 upravo sve zahvaliti, što pobliže znamo o površini Martovoj. On 

 će nam biti i vodičem u ovom posjetu na taj sviet, našemu u 

 mnogom obziru sličan. 



^U spisu: „Stereograras ofMars with a chart ofMars in Mercators Pro- 

 jcction London 1809." i djelo istoga: „Other worlds Ahan ours". London 4. iz- 

 danje 1878. — Kartu vidi ovu u: „Kleine Anleitung zur Durchmusterung des 

 Himmels, Braunscliweig 1880." Fig. 34-. 



