138 



UÌJ(-('iiilo ^ može reći, du sa sasina u.šLium iiiedjom raz- 

 lazlui-ena mora od kopna. Pogled na karlu lo polvidjujo. Nu 

 pomnijemu molrilelju ne će izbjeći njekf)ji predjeli , gdje ova 

 metlja nije lako jasno izražena. U „erythraejskon" moru eno ta- 

 kovih Ivoraba dosta. „Argyre", „Hellas", „Pyrrliac Regio", „Deu- 

 calionis Regio", „Japygia", „Ausonia", „Libya" sve su takovi 

 p li inj eri. 



Ovi krajevi Martovi pokazuju čudne promjene u tom, da 

 su jednom više nalik na kontinente, drugda moru ; gdjekada pače 

 jednomu i drugomu. Prema raznom položaju ha planetu primaju 

 sve stupnje boja kontincntskili i morskih , te se Schiaparelli-u 

 čini, da prikazuju neke prelaze od kontinenata u mora. Kao pri- 

 mjere ove vrsti opisat ćemo ovdje samo . poluotok „Deucalionis 

 regio", otok „insula Cinmierea", koja se osobito izliče na drugoj 

 tabli, i otok „Hellas". 



Prvi se poluotok u obliku prava kuta savija i stere u 

 „erythraejsko more". Na strani, koja se tiče kontinenta, oštro je 

 ocrtan ; u moru se pak rubovi na svili stranah postepeno gube u 

 tmini. Boja je tomu poluotoku nekako u sredini izmedju one kon- 

 tinenta i mora ; čas opet više prelazi u sivu. Opazio je Schiapa- 

 relli gdjekada i to, da na krajevih dobije bielo-sivkastu boju, nu 

 uviek mu je bila boja takova, da se je poluotok ipak mogao 

 razpoznati od okolišnog tamnijeg mora, što se o susjednom predjelu 

 „l^yrrhae Regio" nije moglo uviek reći, jer je gdjekada tako po- 

 tamnio, da se nije razlikovao ničim od tamnog „Mare Erythraeum". 



Mnogo je zanimiviji „Mare Gimmereum". God. 1877. bilo je 

 ovo cielo more veoma tamno, jedno od najtamnijih mjesta na 

 cielom Martu. G. 1879. opazilo se samo, da je boja nešto malo 

 manje tamna, pa još i koncem g. 1881. stajalo je ovo more u 

 živu kontrastu sa žutom svojom okolinom. Dne 3. februara 1882. 

 opažena je prvi put duga pruga tamno-žute boje, koja se stere 

 od 205" do 235" dužine poput kometa. Potlašnjih je dana jasno 

 opažena sve do 7. februara. Schlaparelli ju je nazvao „insula 

 (otok) Cimmerea". Za kasnijih opozicija nije se mogao ovaj kraj 

 Marta zgodno motriti, nu ipak je Schiaparelh-u ostao osjećaj, da 

 ovaj otok još uviek postoji. 



Još su zanimivije opažene promjene na velikom otoku „Hel- 

 las". Godine je 1877. bio to velik, gotovo sasma okrugao otok, 

 kojemu je premjer zapremao bar 30" od najvećega Martova 



