153 



da se onda u vriciiio sjevernoga solsticija većinom , a u viicnio 

 južnoga sa&nia izgube." Na potvrdu ovoga nazora ne ćemo dugo 

 čekati. Prva će prilika lomu biti g. 1892. Opozicija te godine bit 

 će od prilike uz iste okolnosti na Martu kao ona od god. 1877. 

 Imademo dakle očekivati, da ne će biti ni jednoga dvostrukoga 

 kanala. " 



Naša priložena tabla III. pokazuje sva podvostručenja, koja 

 je Schiaparelli godine 188:2. i g. 1888. opazio. Gotovo je suvišna 

 opazka, da je i ova karta samo topografijski indeks ovih dvo- 

 strukih kanala i da se planet u nijednoj epohi ne pokazuje ona- 

 kov, jer se sva podvostručenja nikada ne zbivaju u isto doba. 



Dovle se povodimo za obretnikom ovih zanimivih pojava. 

 Bilo je od velike važnosti za znanost, da bi se ovi obreti i sa 

 druge strane potvrdili, premda je obretnik takav auktoritet, da 

 se o njegovih opažajih ne može sumnjati ni časak, jer je on 

 jedno previše poznat kao vrlo savjestan učenjak, a drugo tako 

 znamenit motritelj neba i obdaren toli oštrim okom, da mu je 

 malo premaca. Tim nam je milije, što možemo javiti, da je spo- 

 menuti već Perrotin i ovaj obret Schiaparellijev g. 1 880. i g. 1888. 

 potvrdio u družtvu svojih suradnika. U spomenutoj radnji opisuje 

 potanko kanale, koie je g. 1886. vidio, i to ne on sam, nego i 

 suradnik mu Thollon , a svaki bar dva puta. Položaj im bijaše 

 isti, kako ga je g. 1882. bio naslikao Schiaparelli. U obćc im je 

 i oblik bio isti, kao na karti njegovoj, samo su se pokazali jedno- 

 stavni njekoji kanali, koji su g. 1882. bili dvostruki, što je Per- 

 rotin pripisivao većoj daljini Marta od zemlje, ne znajući još za 

 periodičnost, koja se je tek god. 1888. potvrdila (ili bar postala 

 vjerojatnom). 



Godine 1888. opet je Perrotin pratio razvitak kanala na 

 Martu, o čem izvješćuje francezku akademiju: „Kanali su na 

 istom mjestu, gdje sam ih vidio g. 1886. Obćcnit im je bio lik 

 isti kao i god. 1886., samo su nekoji slabiji, a drugih je možda 

 sasma nestalo. Opazio sam nadalje, da je postao novi jedno- 

 stavni kanal, koga g. 1886. ne bijaše, a ne ima ga ni na Schia- 

 parelli-jevoj karti od g. 1882. „Još je zanimivija eksistencija die- 

 lomice dvostrukih kanala , koji polaze iz krajeva u blizini ekva- 

 tora i sižu upravo do okolice sjevernoga pola." Ove kanale vi- 

 dimo i na priloženoj tabli III. sasma jasno. 



To podudaranje dvostranih motrenja najbolji je dokaz nji 



