178 



nica. Poznalo jo pako, da je voda svakoga zdenca tim bolja, 

 čim se više troši, da se pače jur pokvarena voda zdenaca po- 

 pravlja, ako se kroz njekoliko dana sva pritičuća voda odstra- 

 njuje. Vojni erar počeo je u novije vrieme sanirati stare zapu- 

 šteno i pokvarene zdence svojih tvrdja izpiranjeni gnojnica i 

 kanala velikimi količinami vode. Okružujuća zemlja se malo po 

 malo izlnži i očisti, a voda l)ližiijili zdenaca po-^taje sve to bolja 

 i napokon posve pitka. U takav položaj zagrebački vodovod ja- 

 mačno neće a i nemsije nikada doći. 



Zagreb, 17. travnja 1889. 



IDodLatak- 



U „Narodnih Novinah" od 26. travnja o. g. br. DG. ima 

 članak dra. Gorjanovića pod naslovom: „Odkuda voda zagrebač- 

 komu vodovodu?" Čitatelj toga članka jamačno daje opazio, 

 da se pisac ogradjuje i brani proti koječem, što se kod nas u 

 zadnje vrieme nigdje potaklo nije. Stvar je jasna, kad se zna, da 

 je čitavi članak naperen proti meni i mojim njekim dru. Gorja- 

 noviću povjerljivo saobćenim primjetbam. On je znao , da se 

 prema svojem prijašnjem učestvovanju u vodovodnom pitanju 

 ne mogu dugo od razprave uztezati (prcin bih to za stalno rado 

 učinio), on je pače znao , da sam svoj rukopis jur uredničtvu 

 „Glasnika hrvatskoga naravoslovnoga družtva" za štampanje pre- 

 dao, pa je učinio ono, što se u običnom životu prevenire na- 

 zivlje popuštajuč tamo, gdje misli, da mora, nu tim odrješitije 

 braneć stup svoje teorije: postranu, inüUraciju riečke vode. 



Osobito je zaključak rečenoga članka dra. G. pravi stilistički 

 cviet, a glasi: „Ako li je tko drugoga mnenja, niti je grieh, niti 

 će mi biti žao, već samo primjećujem, da nije shodno stanovite 

 obstojnosti vaviek jednostrano tumačiti, po gotovo pak 

 ne u ovom pitanju". — Time je svakomu mnienju, pa napose i 

 mojem, u koliko se ne slaže s mnienjem dra G. unapried već 

 udaren žig jednostranosti, koji je osobito još time })Ooštren, što 

 je ta jednostranost proglašena pcnnanciilnom manom, (lidi ])()- 

 stupak dr. G., koji j(^ ostavio stupce strukovnoga časopisa, pa 

 se stavio pod okrilje dnevne štampe, njegovo pobijanje nječesa, 

 što još ni svjetla božjega ugledalo nije, njegovo „nedužno bit 



