39 
vanje cvréaka na Zeljeznickoj postaji Meji, dakle u visini od 444 
metra više mora. Koje su vrste ovi cvrčki bili, nisam Zaliboze 
mogao odrediti; nu držim da je na oba mjesta bila Tettigia 
Orni L. Bilo bi za cijelo vrlo zanimljivo odrediti granicu do koje 
dopiru različite vrste cvrčaka-pjevača po Primorju. 
Dok su se naša kola spuštala po vrlo vješto izvedenim 
okukama sa prevale Vratničke, ostavio sam kola, da prijeécima 
sadjem niz brdo, pa ni tu nisam propustio zgode, te se za svo- 
jimi ljubimci ne ogledam. Pretražio sam uz drugo i crni bor 
(Pinus austriaca), koji tu raste u većim i manjim skupovima, te 
sam sa njega osim Gastrodes ferrugineus L. stresao još drugi 
manje obične vrste polukrilacà, koji živu na crnogorici na ime: 
Alloeotomus gothicus Fall. i Pilophorus bifasciatus Fabr. 
Gotovo pred samim gradom Senjom zahvati nas opet nepri- 
jazna bura, koja je za nasega izbivanja bila jenjala, kako nam 
kazivahu znanci. 
S toga se 31. srpnja oprostismo s burnim Senjom i svojim 
ljubeznim prijateljem drom. Langhoffer-om, te se u 2 sata po 
podne ukrcasmo na paroplov ,Velebit“, koji nas prenese ravno 
na Rieku. Sutradan se odputismo željeznicom kući — s iskrenom 
zahvalnošću u srcu prema svoj onoj gospodi, koja su nas za 
našega izleta na svim mjestima tako prijazno doćekivala i pot- 
pomagala. 
U ovim redcima navodim sustavni popis od 251 vrste polu- 
krilaca, što sam ih na cielom svom izletu polovio. Nove vrste i 
odlike: Neides procerus, Lygus apicalis var. inops, Idiocerus 
Brusinae i Thamnotettix fuscovenosus var. inornata, opisati ću 
i objelodaniti u francezkom časopisu „Revue d’ Entomologie“. 
A. Heteroptera. 
Pentatomidae. 
Coptosoma scutellatum Geoffr. (globus Fabr.) — Bakar i Plitvice, 
tamo i „in copula“. 
Odontoscelis dorsalis Fabr. — Plitvice. 
Odontotarsus grammicus L. — Rieka i Senj, — na potonjem na- 
lazistu u stanju kukuljice. 
