165 
Poznato je da neko neprestano gibanje ustalasava ukočenu 
tobože koru našega globusa. Suhozemske se mase dižu tijekom 
mnogih vijekova, pak se snizuju, da se pak opet podignu sporim, 
sekulernim i prostranim oscilacijama. I sami se oceani kolebaju, 
te različita gibanja dižu ili snizuju njihova korita na prostore to- 
like, koliki su i prostori suhe zemlje. 
Veći se dio krajeva oko Megjuzemnoga mora diže: Skandi- 
navski se poluotok daje sporegjivat materijalnoj ravnini, koja 
kruži oko osnovne crte i koja poput kakve nihaljke jedan od 
svojih krajeva podiže da drugi istim razmjerjem snizi ; obale se 
Chilske i Perujske pravilno pridižu, pridiže se i Sandwich-sko 
otočje u Tihom Occanu, možda pod dojmom istih onih sila, koje 
podižu dio Američkoga kopna ; Društveno, Gilbertovo, Maršalsko 
i Karolinsko otočje zajedno sa svim otocima, otočićima i prudo- 
vima, što no se diagonalno pružaju preko Tihoga Oceana na hi- 
ljade četvornih klm., poniru poput razvalina davna kontinenta, 
kojega nestaje s narodima, kojih su ona jednom nosila. 
Ne zna se još pravo tumačiti ovo sporo izniranje i ponira- 
nje, ovo talasanje pregolemih predjela, koje no usporediše goro- 
stasnu dihanju zemlje; ali ono bez sumnje potječe od silnih 
energija, koje pod našim nogama pokopane i okovane ipak grizu 
one uzde, koje ih ukrotise. 
E ik 
Moderna spektroskopska istraživanja dokazaše, da su ma- 
terijali, od kojih se sastoje sva svemirska tjelesa, od većega djela 
isli, što i zemaljski. Samo im je stanje različito u različito doba 
njihova života. Razlučeni budući u suncu i u zvijezdama, prodiru 
jedan u drugi i slažu se u sve mnogoličnije oblike, čim se više 
umanji temperatura tjelesa, kojima pripadaju. 
Zvijezde prikazuju raznolikost svijetlih spektara, koja po 
svoj prilici potječe od fazi razvoja kojom one prolaze. 
Ima zvijezda, kojima je temperatura vrlo visoka, a u kojih 
atmosferama kovni plinovi zbog visoke im temperature djeluju 
najmanjim upijanjem na fotosferičko svjetlo. Ima zvijezda od 
niže temperature, ali je ona još vrlo visoka; u njibovim atmo- 
sferama već ima kovnih para, koje osjetno upijaju fotosferičko 
svijetlo, ovim zvijezdam pripada i naše sunce. Ima napokon zvi- 
jezda vrlo niske temperature, toliko da se u njihovim atmosfe- 
sE 
