165 
gično niti prema iskustvu, misliti da će s čovjekom nestati sa 
zemlje života. Veoma je udaljeno doba, kada je ovi naš planet 
koji se malo po malo zaodjeo trostrukim oblogom, krutim, teku- 
ćim i uzdušnim postao pozorištem života. Od onoga doba život, 
pod različitim prilikama, nije više iščeznuo, a ništa nas ne ovla- 
štuje tvrdili, da bi sadašnji oblici života bili jedini i zadnji 
mogući. 
Naši su pojmovi o životu jedino eksperimentalni. Iz ljud- 
skoga života, da nas fakti nijesu tomu poučili, mi ne bi smo 
nikad bili mogli niti nagovještati niti pomišljati život vegetalni 
život gusjenica, ili život što se razvija u dubini Oceana. Mi ne 
možemo nama poznatim oblicima podregjivati, sve moguće ži- 
votne oblike u prirodi i u svemiru, u kojem po svoj prilici ima 
životnih oblika, kojih mi ni u snu ne možemo pomisliti. 
Sve je to istinito jedino sa eksperimentalnoga gledišta, pro- 
matrajući život, kakav je zbilja, i različite životne oblike kako no 
zbilja postoje, bez obzira na svako razmatranje evolucijonisma 
ili antievolucijonisma, što no su sustavi, koji ako se ne varam, 
za ovaj čas spadaju još u kolo mnijenja, kolo ogromno i vele 
plemenito, pretsoblje, a ne hram stroge znanosti, kod koje je 
moguće jedno jedino mnijenje, naime ono mnijenje koje se po- 
dudara s istinom. 
e 
* * 
Pak i apstrahujudi Zivot, zemlja s koje ju god strane gle- 
do, prikazuje nam samo nemir i gibanje. Njezine rječne i oce- 
anske struje, ledene joj rijeke, struje i korozije atmosferske nikad 
ne miruju; nutarnjost je njezina kosmijskom kovačnicom gdje 
neprestance djeluju smione sile; ona se obrće; ona najbrže 
mijenja svoje mjesto u prostoru. Sve je to rek bi navlaš uči- 
njeno, da se poruši misao o onoj indefinitnoj postojanosti, što 
su ljudi u svako doba rado pridavali zemlji, i da je ovaj divni 
poredak stvari, usred kojega se rodismo, labav i da ne znamo 
što li ju čeka. Što je o tome znanost napisala, jeste jedno od 
najljepših njezinih poglavlja. 
Pače se smiju apstrahovati rogjene zemaljske sile, nazvane 
„endogene‘, koje se razvijaju na njenome površju ili u nutarnjo- 
sti njezinoj. Dokazano je, da ove sile mogu silno modifikovati 
lice zemaljsko, poremećivati ga, preobrazivati joj kontinente i 
