298 
I u jeza razlikuje narod vise pasmina. U Ravnici kod Veli- 
koga Trgovista (u Zagorju) poznaju tri pasmine: ,vološak“ ima 
gubicu kao vol, ,svinšćak“ ili ,prašćak“ (oko Brihova kod 
Netrelića) kao svinja; ,pješak“ ili ,pajsjak“ (oko Brihova) ili 
»pesjak“ (oko Rieke kod Križevaca) ima gubicu kao pas, i na- 
rod tvrdi, da nije za jelo. Bodlje u ježa zovu u Ivankovu kod 
Vinkovaca ,bodljivice“, kod Borilovića ,šešarice“ i ,igle“ ; 
oko Brihova kod Netretića ,pikalj“. Jež se ,sklupči“ (Slunj), 
sprikvréi“ (Rieka-Križevci), ,sguri se“ (Ivankovo), „sfrknc 
se“ (Brihovo), ,smota se“ (Pašijan kod Garešnice). 
O ježu priobćujemo još dvie, tri. Mast od ježa dobra je za 
rane (Rieka-Križevci). Da vol ne izgoni drugoga vola iz brazde, 
metne se ježeva koža na osnu rudu, a jer ga bode, onda se vol 
ne naliega (Brihovo, Ravnica, Rieka). Ježeva koža meće se i teletu 
na glavu, kad mu je godina dana, pa bi rado sisati; koža bode 
kravu u vimena, a onda tele nogom odbija i tako odbije (Rav- 
nica, Brihovo i drugdje). 
Smolić Somo iz Slunja vidio u Slunjskom gaju ježa, koji 
se valjao po jabukah, nekoliko ih nabo i otišao. 
Padovski Stjepan iz Rieke kod Križevaca pripoviedao mi, 
kako su njegovi psi našli ježa, koji je na sebi imao dvie jabuke, 
a neki je seljak iz Ivankova vidio ježa, kako se valjao po šljivah 
i nabadao ih. 
D, Hirc. 
