230 
Već. g. 1884. počeo se Dragutin baviti racima, dolazeći u 
prostim časovima, osobito nedjeljom i četvrtkom, u zoološki muzej, 
gdje mu je s dozvolom ravnateljstva stajalo na razpolaganje sve, 
što treba za mikroskopiranje, isto tako i literatura ove struke. 
Za svojega kratkoga boravka u Varaždinu ondje je osobito sa- 
kupljao karcinološki materijal, koji je on čim se natrag u Zagreb 
povratio, stao dalje obradjivali, ali opet samo u vrijeme, koje je 
inače svakomu učitelju namijenjeno za odmor. 
U to doba zateče ga bolest, koja se je prvi put pojavila 
silnom provalom krvi, i tako bude slomljena njegova dosadašnja 
izvanredna tjelesna kriepost i upravo divska jakost; nu duh mu 
na sreću jošte nije podlegao. Iza poduljega oporavljenja, opet se 
donjekle uzpostavi njegovo narušeno zdravlje, koje je siromak 
kasnije kušao, ne bi ga i posve zadobio u Gleichenbergu. Nu 
biljeg smrtne bolesti više ga ne ostavi, i svi njegovi dragi i mili 
zamjetiše žalibože sa stravom, kakav zlokobni udes lebdi nad 
glavom toga vrloga i čestitoga mladića. Ipak se on naskoro opet 
lati svoje službe i prihvati se opet svojega obljubljenoga rada, 
proučavajući s najvećom ljubavlju i istim marom, kojim i prije, 
faunu hrvatskih korepnjaka. Godine 1890., kada je već jače stao 
poboljevati, bude 16. rujna imenovan pravim učiteljem na osječkoj 
realci i dobije riješenje od službe na dosadašnjem zavodu od 
ravnateljstva realke zagrebačke uz vrlo laskavo priznanje za 
njegovu dosadašnju službu na zagreb. realci i trgovačkoj školi. 
"Tako ode on u oktobru u Osijek, da položi prisegu, nu službe 
nije više ni nastupio, jer od sušice umre već 4. studenoga iste 
godine u 28. godini svojoj. 
O karakteru i radu pokojnika nije mi teško govoriti liepo, 
sve ne laskajući njegovoj uspomeni iz ličnoga prijateljstva, jer 
su svi, koji su ga poznavali, svjedoci njegovih vrlina. Predobro 
je poznato, da je bio mladić bogato nadaren i umom i srcem, 
a uz to ga je resila upravo izvanredna čednost i nesebičnost. 
Posvetiv se prirodnim naukama, za rana već zavolje osobito 
zoologiju, s kojom se je specijalno i bavio. Ipak se nije na nju 
ograničio, već je s velikim interesom pratio i gorostasni razvitak 
svih grana prirodoslovlja. Pri tom ga pak nije vodilo samo nje- 
govo zvanje, po kojem je bio prisiljen, kao svaki prirodoslovac 
na srednjim školama, proučavali i zoologiju, botaniku i minera- 
logiju, nego i fiziku i kemiju, a i matematiku. Velim proučavali, 
