233 
nepotpunoga opisa, koje od slaboće slika, čemu je opet uzrok ili 
površenost autora ili još češće nepotpunost materijala. Šoštarić 
je kod svih ovih 61 vrsta veoma pomno proučio opis i eventualne 
slike u drugih autora, koji se baviše njima. Evo kod mnoge vrste 
navodi do 30 i više sinonima, a da tu sinonimiju nije svuda na 
prosto prepisao, kažu nam mnoge korekcije, kojih je učinio. Baš 
ovim kritičkim postupkom njegovo djelo i dobiva osobitu vrijednost. 
Da bih potkriepio, što sam spomenuo, navodim ćvo samo 
nekoliko primjera: 
Za vrstu Daphnia Atkinsonii Baird. spominje navod Hel- 
lichov, da duljina bodlje na stražnjem kraju ljušture čini 1 do 
1:42 mm., i dodaje, da toga nije opazio kod nijednog individua. 
Kod Daphnia pennata O. Fr. Miller ističe razliku veličine 
svojih eksemplara od eksemplara Hellich-ovih; potonji mjeriše 
2:38 mm., bijahu dakle veći od D. pule, dočim su Šoštarićevi 
svi osim trojice bili dugački ispod 2 mm., po tom mnogo manji. 
Daphnia obtusa Kurz opisao je Šoštarić mnogo tačnije nego 
koji prijašnji autor. On opisuje na osnovi plivaćih uzika (antennae) 
dvie dlačice za opip, od kojih je prva dulja a druga kraća. Osim 
što su plivaće uzike pokrite ljuštičavim dlakama, nose na zadnjem 
članku tročlane grane i mnoge dlačice. Te dlačice sakupljene su 
u snopiće. Plivaće uzike pokrite su cijelom duljinom tankim dla- 
kama i sastoje od tri članka, od kojih je pošljednji najkraći. Za 
urezak izmedju glave i kućice veli, da mu jedva ima traga. Post- 
abdomen ima 13 zubića itd. 
Kod Simocephalus expinosus De Geer veli, da bi se ovoj 
vrsti po njegovu mnijenju imala svakako privaliti i Kochova vrsta 
Daphnia conger, jer se obje po opisu slažu gotovo posvema. 
Razlika bi postojala samo u duljini, jer Koch navodi duljinu od 
1:75 mm. Da pak veličina iste vrste u različitim udaljenim loka- 
litetima i dosta znatno variira, dokazao je Šoštarić, kako gore 
spomenuh, kod D. pennata. 
Kod Candona detecta Müller veli, da Jurine navodi u „Hist. 
Monocl.“, da je C. detecta Müller isto to Monoculus concha- 
ceus, što po S. ne stoji. 
Kod Cyclops fuscus Jurine daje Š. vrlo tačnu sliku antene 
(Tab. I. sl. 12.) i spominje, da u te vrste ima različitih boja. 
Najčešće su boje zelenkasta, modrasta, a dosta često i crvena. 
