XIV 



1555. 



SpListismo se sada u Paklenicu. — Već pogled na kartu 

 poučio nas je, čemu se imamo nadati. 3 sata spuštasmo se vrlo 

 strmom stazicom niz trupinu velebitsku, gdje medju ogromnim 

 survinama, gdje po dolomilnom mrvlju Nakon mukotrpnog hoda 

 dospjesmo u Paklenicu u jednu od većih doHna južnog obronka 

 Velebita. Dolina je tuj obrasla šumom, obiluje živom vodom, 

 pravcati je to raj prema onoj netom ostavljenoj visokoj kamenoj 

 pustari. Uočimo li geoložki sastav gornje česti te doline, to vi- 

 dimo vrlo borane dolnjotriadičke naslage, i to : Gutensteinske 

 lamne vapnence i verfenske škriljavce, brazdeće od SZ na JI sa 

 padom na JZ pod kutom 30", al ih vidimo i okoma položaja. 

 Te su naslage dosta visoko zastrte brečom crnog vapnenca, koju 

 stvaraju vapnenim cementom sljepljeni komadi, koji su spali sa 

 priležnih obronaka. Dolina Paklenička sa svojim čestima : Bre- 

 zimnača i Vel Paklenica jest uzdužna dohna, vezana na ver- 

 fenski nivo dolj. triasa; torento paklenica, kako ćemo nazivati 

 njezin južni nastavak, jest opet popriečna dolina, koja teče ispr- 

 vice diagonalno t. j. jugoistoč., a onda jugozap. smjerom, t. j. 

 okomice na brazdenje. 



Torento pakienički dobro označuje već samo ime; to je 

 upravo strašna, mjestimice poput klanca stisnuta dolina, napu- 

 njena pretežno ogromnim survinama, preko kojih ti je plaziti i 

 niz brdo se spuštati. Gim se većma odaljujcš od gornje dolinske 

 česti, sve to divlji postaje teren, a na najveću žalost ti nakon 

 prve trećine torenta iščezne i potok u samom svom koritu. Sad 

 neimaš no suho korito, gole sive obronke, te orijaškim balva- 

 nima zatrpanu dolinu. Lievo i desno stršeće stjene kao da te 



