XV 



opominju, da tuda ne prolaziš. Čovjeku od- 

 lahne kaJ se začnu obronci snizivati, a to- 

 rento širiti, pa kad zagledaš po koju miru- 

 juću mlinicu, koja strpljivo čeka na proljetnu 

 jugovinu, da ju okopnjivanjem sniega na- 

 bujao torento opet stavi u gibanje, a po 

 gotovo te razveseli ono divno modriio našeg 

 mora. Dodavši u Starigrad poskakasmo ko 

 bjegunci u brod izmučeni proučanjem onih 

 groznih krasota kamenog Velebita. 



Još mi je u kratko osvrnuti se na hi- 

 drografskc prilike proputovane česti Velebita. 

 U to ime nacrtao sam ovdje sheniatičan 

 profil, koji je nuždan, a da shvatimo 

 cirkulacije velebitskih podzemnih voda. 



U hidrografskom su pogledu ponajprije 

 važne škriljne kami dolnjeg triasa i kar- 

 bona. Gdje ih godjer motrimo (Oštarijsko 

 polje, Brušani, gornji dio Paklenice) na- 

 idjosmo i na živu vodu, bujnu vegetaciju 

 i hepo erodirane doline. Neima sumnje, da 

 su navedene kami i njihov tektonski na- 

 mještaj mjerodavne za hidrografske prihke 

 cielog Velebita, a lih neshodan položaj tih 

 škriljeva uzrok je, što je južno - zapadni 

 obronak Velebitski onako sterilan, a žive 

 vode izbijaju tu lih gdje gdje kraj morske 

 obale ili ća pod morem. Verfenski škriljevi, 

 t. j. vodovodni nivo teče po prilici u vi- 

 sini od nešto preko 600 m., te nam pre- 

 dočuju višestruko savijen u boru, koja pod- 

 jimlje silnu vapnenu, kojekako isprevijuganu 

 masu velebitsku. Gdje ti škriljevi izbijaju na 

 dan, lih tamo nahadiamo živu vodu, a to se 

 zbiva imenice na SI obronku velebitskom, 

 pak samo još podno velebitske stiene u do- 

 lini Vel. Paklenice. Rasklimane vapnene 

 naslage triadičke i kredine, nisu dale potoku 



^ 





\ 



o 



i« 



e 





-TS 



o 



Ö5 



?3 



Sr. 







o 



e 



«> 



^ 



tt» ^ 



