XVIII 



s pravom iiazvaše „cvijećem raja", te u dragu ruku sasvim ne- 

 ugledne cvjetove centralno američke paome (G h a m a c d o r e a). 



Zanimljiva bijaše na dalje jedna paprat sa Antila, koja na 

 lišeu svome radja „žive mlade" (D i p 1 a z i u m) ; dalje jedna 

 četinjača iz Venezuele, koju bi svatko prije držao za vrbu nego 

 za drvo crnogorično (P o d o c a r p u s) ; te sasvim osebujni tr- 

 noviti grm iz Cileja i Peruja sa Ijepušastim biclim zvončastim 

 cvjetovima (C o 1 1 c t i a). — „Mesožderi" N e p e n t h e s sa ve- 

 likim vrčevima na lišću, u kojima probavlja nesretne kukcj utop- 

 ljenike, te na oko tako bezazlena povodnica „vodena kuga" 

 (Elodea), koja je, došavši k nama iz Amerike, već toliko ne- 

 volja zadala brodarenju po riekama, svratiše jednako na sebe 

 našu pažnju. Burno odobravanje pratilo je ove demostracije. 



Prof. dr. Langhoffer pripovjedaše i pokazivaše nam iza toga 

 njekoliko sjemcnaka, koje izvode skokove. 



„Prije nekoliko godina spominjalo se u prirodopisnim časo- 

 pisima, povodom istraživanja Buchcnaua sjeme od američke Eu- 

 phorbiaceje Sebastiania pavonina, koje ima to svojstvo, da skače, 

 svakako neobičan pojav, da ga nisu brzo proučili i pronašli, da je 

 uzrok gibanja ličinka kukca. Ja zahvaljujem dobroti predsjednika 

 našeg naravoslovnog društva svcuč. prof. dra. A. Heinz-a 2 takva 

 sjemena, koja se miču, ako se ugriju, recimo na suncu ili u 

 kakvoj toploj posudi. Gibanja su nejednaka, čas samo slabo po- 

 micanje čas opet nnglo trzanje, odskakivanje, opazili su ali već 

 i skokove od 7 mm, visine a do 3 cm. daljine, tako da je sjeme 

 sa stola palo na rub tanjura Ličinka, koja to gibanje prouzro- 

 čuje je rodjak našeg jabukovog savijača imenom Carpocapsa 

 saltitans, kako jo tog leptirića prozvao g. 1858. Westwood dočim 

 je već g. 1854. W. I. Hooker priopćio svoja opažanja o sjemenju 

 koje skače a dobio ga iz Mehika. Bachcnau mogao je konstatirati 

 ta gibanja na sjemenu od polovice lipnja 1871. do konca ožujka 

 1872.; ličinke su se u travnju zakukuljilc a leptiri izašli su u 

 svibnju i lipnju odbaciv okrugao poklopac, što ga je ličinka bila 

 izgrizla prije no što se je zakukuljila. 



To gibanje sjemena nije u ostalom jedini poznati nam 

 slučaj Već Lobelius govori u svom djoln „Stirpinm advcrsariam 

 gofline 1556. o ličinki, koja je uzrokom da sjeme od Tamarix-a 

 skače a Gervais veli o toj ličinki godine 1847., da pripada pipi 



