XXI 



Najstarija među njima je slama, za lim Esparto, dok je 

 najvažnija izbrušeno drvo. Sav taj surogat pružio je doduše ne- 

 iscrpive množino sirovine, ali je trpio od velike mane — netraj- 

 nosti! Naskoro je svijet ostao razočaran, čitajuć javne opomene 

 ReuleauxaiHoyera, u kojima razlazu veliku nestalnost 

 loga materijala. U koliko naime čislo biljevno vlakno (Celuloza) 

 spada u najotpornije org. spojeve, u toliko se brzo humificira 

 iukrustirana celuloza, kako se nalazi n. pr. u izbrušenom drvu. 



Zasluga je Eckmana, M i t s c h e r 1 i c h a i Ritte r-K c 1 1- 

 n e r a, da su pronašli metode (priređivanja Natrou i Sulfil- 

 Celuloze), kojima će se riješiti inače valjano biljevno vlakno tih 

 kobnih inkruslaeija Tim se postupcima slabi ipak i samo vlakno, 

 tako da papir od toga materijala još uvijek zaostaje za prtenim. 

 Uvedenjem očišćenog drvnog vlakanca u fabrikaciju finijih pa- 

 pira nastali nedostatak materijala za proste omotne papire kuša 

 se nadomjestiti tresetom, te nam predavač i zbilja pokaza pa- 

 pire sastava : 80% treseta, 20% celuloze ! 



Znamo, kako je danas raznovrsna poraba papira, ali za 

 to imade tvornica na raspolaganje mnoštvo sirovina, — svaku 

 za stanovitu svrhu! Razumije se, da su fabrikanti izvađali sa 

 daleko jeftinijim surogatima i uz sve bolje strojeve na oko „lijepe 

 i jeftine" papire, tako da su oblasti bile naskoro prinukane (spoz- 

 navši nestalnost tih papira) u „normalijama" odrediti, kakovim 

 uvjetima imaju da odgovaraju t. zv. „normalni papiri". U svim 

 većim državama postoje danas već ovakovi propisi, ili se sastav- 

 ljaju prigodom javnih natječaja za veće dobave. Tim je konačno 

 otklonjena pogibelj, koja je prijetila našim arkivima i knjiž- 

 nicama. 



Predavač za tim obećaje, da će nam tok priređivanja da- 

 našnjih papira predočiti u ovdašnjoj tvornici papira, čim to vrijeme 

 dopušta, te nam pripovijeda, kako se je prije pogledom, providom, 

 opipom, trljanjem, rasparanjem te vaganjem određivao kvalitet 

 papira, pa da imade i danas u tome vještih stručnjaka, gdje su 

 okolnosti puno zamršenije. Spominje prijašnjeg dobavljača papira 

 u veliko L. M i 1 1 e r a, koji da je u Hrvatskoj već od godine 

 1888, u vlastitom i vladinom interesu ispitivao papire, prije no 

 ih je viadi na porabu dao, te kako je godine 1896. po peštan- 

 skom prof. Rejtöu konstruirani aparat nabavljen i ujedno od 

 kr. zemaljske vlade ustrojen zemaljski ured za ispitivanje papira 



