i polja, gdje živahno skačiić okolo vreba na svoj plijen. Često 

 ga je vidjeti, kao i druge vrste roda Lanius, kako se hitro sa 

 koje grane spusti na zemlju, da kojeg kukca uhvati. U jesen nas 

 ostavlja, ali katkad valjda i prezimi, jer sam godine 1896. 17. 

 prosinca još opazio jedan eksemplar na drvetu kraj ceste, kako 

 sara to već u svojemu motrenju u „Glasniku hrvatskog naravo- 

 slovnog društva" god. X. str. 43. spomenuo. 



