županu na svim nam ukazanim dobročinstvi u ime svojih dru- 

 gova kao i svoje najusrdniju hvalu! 



Osnova puta preko Velebita, koju sam, kako rekoh svojim 

 cienjenim drugovima već u Zagrebu predložio, bila je nepromje- 

 njeno primljena i kako sliedi tačno izvedena: 



Iz Karlobaga preko Oštarija (tuj sastanak sa prof. Franićem) 

 u Brušane i Gospić. Studij terena oko Oštarija i Gospića i do- 

 lazak u Medak. Iz Medka preko „Bukove glave" na „Babje je- 

 zero". Onda sedlom 1559 (na dal.-hrv. granici) smjerom j. i. u 

 Paklenicu i Torentom V, Paklenica j. i j. z. smjerom u Starigrad, 

 u Dalmaciju. 



Ocrtani put predočuje nam dva profila, od kojih je onaj od 

 Karlobaga preko Oštarija i Brušana u Gospić vrlo udoban, a 

 diogonalan prema gorskom brazdenju, dočim je prosjek od 

 Medka preko Malovana u Starigrad doduše naporan, ali pravcati 

 presjek, t. j. okomit na smjer brazdenja velebitskih naslaga. 



Velebit se je protegnuo na granici medju Hrvatskom i Dal- 

 macijom, a dio je onoga alpinskog ogranka južne vapnene zone, 

 koja poprilici od Ljubljane skreće pravcem južno istočnim, omje- 

 rom daklem, koji je značajan za dinarski sistem. Ta je alpinska 

 čest još naposeb tipična svojom tektoničkom zasebinom: na dugo 

 protegnutim borama, koje su djelomice znatno izprevijugane, gdje 

 prebačene, pa i razmaknute, kako nas to poučavaju postojeće 

 tektonske linije (zvane i potresne linije), koje linije stoje u ne- 

 dvojbenoj geneličnoj svezi sa depresijom, koju danas ispunjuje 

 jadransko more. Mnogi otoci toga mora tek su u relativno mlado 

 doba odlučeni od dalmatinskog kopna, što nam posvjedočuje 

 manjkanjc srednjoterciarnih naslaga, pak onda diluvijalne breče 

 tih otoka sa ostatcima ruminantnih sisara, a uz to i vilo zani- 

 miva taložina fluviatilnog pjeska, koju motrimo na južnim če- 

 stima Istre, te na malenih otocih Unic, Ganidola i Sansego, koji 

 je pješak svojedobno riekama naplavljen. Jednom riječi: hrvatsko 

 je dalmatinska obala u najmladje geologičko doba znatno redu- 

 cirana uslied vertikalnih oscilacija tla, koje pak oscilacije bjehu 

 upriličene onim velikim paraklazama, koje se i danas odavaju 

 čestim potresima. Napomenute tektonske prilike uz pretežno 

 vapneni sastav odnosnog gorja te utjecaje vode podaše znatnoj 

 česti toga terena onu tipičnu fizionomiju, koju je literatura žabi- 



