47 



kada i po mjesec dana. Drže se hrpimice i daleko na moru, gdje 

 kljunima „škrtaju" pa im i odtuda ime. God. 1<S86. došle su u 

 drugoj polovini ožujka. Columbu liuia, koja u okolini bakarskoj 

 gniezdi u bezdnima i spiljama zovu „divji golub" ; Cacahis sa- 

 xatilis im je „jarebica" ; oko Bakra voli osobito razklimane pe- 

 ćine vrha Turčine; Galinulla chloropus Bakranima je „žurka", 

 a šljuka Scolopax gallinago „kljunbaba" ili .,bekača" (talij. Bec- 

 caccino), Fringilla coelebs „šćikun", F. chlor is „taran" ; ševr- 

 Ijugu (Alauda arvensis) zovu oko Bakra i Grobničkoga polja 

 „ladvica" (talij. Lodola); Turdus viscivorus im je „drozak" ; 

 Emberiza citrinella „strnadica". U zimi se oko Bakra pojavlja i 

 gavran, pa ima kod Bakarca i vrh Gavranić. Coccofhraustes 

 (Kernbeisser) zove se u Bakru „Ijeskun", nu ne znam kakova je 

 ptica „mornarić". 



Dragutin Hire. 



Botaničke ekskurzije na Velebitu. 



Napisao Dragutin Hire. 



Grof Franjo iValdstein i Favao Kitaibel bijahu od 

 stranih botaničara svakako prvi, koji su na Velikoj Visočici sa- 

 birali bilje. U svom skupocjenom djelu „Discri^Dtiones et Icones 

 Plantarum Rariorum Hungariae", koje je počelo izlaziti g. 1808., 

 navode za spomenuti vrh više bilina. Našli su Thymus Pipe- 

 rella, Astragalus campestris, Scabiosa strlcta, Aquilegia viscosa, 

 Arenaria gracilis i to bilje naslikali i opisali. Godine 1863. i 

 1865. bio je na Visočici I. Zelebor, pristav dvorskoga muzeja, 

 ali nam za taj u florističkom pogledu prezanimivi vrh bilježi 

 samo tri biline (Cetraria islandica, Juniperus nana, Sempervivum 

 tectorum var. dolomiticum.^ Sretnije ruke bijaše na Plešivici 

 otočkoj, na Sv. Brdu, a po gotovo na Srnopasu (1386 m.) kod 

 Gračaca, gdje je medju riedkim alpinkama našao prvi bjelolist. 

 (Leontopodium alpinum; Edelweiss), 



^ Beitrag zur Flora d. Militiirgrenze Croatiens. Verhandl. d. k. k. zool . 

 botan. Geselsch. Wien. 1867. Bnd. XVII., p. 762—775. 



