58 



lanjske godine 8. kolovoza u polju uz vapnene pećine. — Galega 

 officinulis L. cvale ružičasto. Bjelce navodimo samo za otok Krk, 

 nu lani 11. srpnja donio je u Zagreb bjelaca g. Šarić, asistent 

 botaničkoga zavoda. Ubrao ih je na Fraterščici kod Sv. Duha, 

 odnosno Gernomeraca. — Melandryum rubrum (Wagl.) Garcke. 

 prekrasan taj ures Zagrebačke gore, cvate jasno-grimizno. Bje- 

 laca našao je prof. dr. Heinz lani na Bukovcu. — Verbascum 

 phlomoides L. U žuto-cvatućih bilina bjelci su riedki, pak nas 

 je zato ova Scrophularidaea veoma iznenadila. Bjelo - cvatući 

 eksemplar našli smo 16, srpnja 1898. kod samoborskih Ruda. — 

 Orchis maculata L. Bjelica ima i na Lipi kod Gučerju, gdje da- 

 pače nisu ni riedki. 



Planinski daždenjak (Salamandra atra Laur.) u Hrvatskoj. 



Prvi smo puta našli ovu zanimivu vrstu dvoživca 16. kolovoza 

 g. 1885. u Gorskom kotaru izmedju Tršća i Police kad smo se 

 vraćali sa kranjskoga Snježnika. 



Lani prošli smo kraj od Ogulina Rudoltbvom cestom u 

 Novi, zaustavili se u Jasenku i odavle pošli na Biele stiene u 

 Velikoj Kapeh 27. srpnja. Kako je pao škropac, izašli su planinski 

 daždenjaci, koji su sjajno-crni, iz svojih skrovišta. Ovdje nisu 

 riedki, jer smo ih vidjeli više, a u staklenku spremili .S komada. 

 Došavši u Zagreb, dali smo ih g. Nikoli pl. Falleru, ravnatelju 

 hrvatske opere, koji ih je darovao narodnomu muzeju. Prema 

 tomu izpravljamo viest, priobćenu u zagrebačkim dnevnim listo- 

 vima, da su nadjeni na Risnjaku, gdje ih dosada, pa baš i 

 za kišovita vremena, nismo našli. Planinskih daždenjaka ima 

 i na Bjelolasici, nu na Velebitu nam do danas nisu došli pod 

 ruke. 



Od evropskih dvoživaca ima ova vrsta najuži arceal. Pre- 

 biva na Alpama od Savoja i Piemonta na zapadu do gornje Au- 

 strije i Štajerske prama iztoku i od Piemonta i Kranjske na jugu 

 i gornje Švabske, Bavarske i dolnje Austrije prama sjeveru. Po- 

 stojbina mu seže po prilici od 24-34'^ i od 4472" do 48^ sje- 

 verne širine. Običan je n pr. u Švicarskoj, gdje se uzpinje 

 2800—3000 m. visoko. (Bruno Dürigen : Deutschlands Anphibien 

 u. Reptihen. Magdeburg. 1897, p. 595, 596.) 



Nova bilina za hrvatsku floru. Na Bielim stienama u Ve- 

 likoj Kapeli, u kraju „pod tisom", zagledali smo prezanimivu al- 



