66 



što su plivali slobodno na morskoj površini, pa su i u Ijekarstvu 

 a osobito u mirodijskom obrtu poznate bile pod imenom „sive 

 ambre". Prava se ambra raspoznaje od neprave time, da nakon 

 izgaranja ne ostavlja pepela Kolika je skupocjena ova mirodija, 

 to još pravo mnogi sigurno nezna. Prije je stajao jedan kg. ambre 

 4000 maraka, dakle po prilici 2400 for., godine 1891. koštao je 

 već 4200 for. U maloj trgovini, u kojoj se obično no može ni 

 prava ambra kupiti, traže za 1 gram 5 for. Našlo se je komada 

 i od 20 kg. težine, dapače i 50 kg. teških. Dakako, daje ovakov 

 nalazak značio naći za jedanput čitavo imanje. Nestajanjem t. j. 

 ubijanjem ovih morskih nemani, u čijih se utroba ambra stvara 

 biva ambre naravno također manje, a cijena joj iznenada raste. 



Razmjerno najviše se još ambre nađe u indièkim morima 

 okolo Jave, Sumatre i okolo Madagaskara i drugdje u tim pre- 

 djelima svjeta. Što je za pravo ambra, o tome se je mnijenje 

 razilazilo. Sad se je ona držala za izlučinu žuči, mokraće i slično. 

 U novije doba istaknuo je prof. Joubin u svom predavanju u 

 franceskom zoološkom društvu o glavonošcima svoj nazor, kako 

 u nutrašnjosti ulješure postaje ova ambra. Hrana se ovog živo- 

 tinjskog orijaša sastoji u glavnom od glavonožaca, među kojima 

 je jedna vrst Eledone moschata koja je na daleko i široko po 

 morima raširena (i u jadranskom). 



Ovaj je glavonožac glasovit radi svoga moškovog vonja, koji 

 postaje od tvari, što se u mnogobrojnim žlijezdama u koži nakuplja. 

 U stomaku i u crijevima ulješure obavljaju se razni procesi, ko- 

 jima se mirišuća tvar spomenutoga glavonošca promijeni u ambru 

 a s toga je ne možemo za drugo držati, nego li za neku vrst 

 koprolita. Sada je opet pregledao prof. Henri Bouregard komad 

 ambre od 8 kg. iz pariškog naravoslovnog muzeja, koji je prije 

 4 godine nađen u nutrašnjosti ulješure. U svojoj raspravi o tome 

 veli na dalje, da je našao u toj ambri veoma živahni bakterium 

 koju je prozvao Spirillum redi phijseteris. Vjerojatno je, da 

 ovaj bakterium živi s drugim mikrobima u crijevima ulješure, 

 a imade valjda na postanak specifičkog mirisa kemički upliv. Po- 

 znato je već odavna, da svježa ambra miriše neugodno kao gnoj 

 (đubre) a da istom tečajem duljeg vremena svoj ugodan vonj 

 dobiva. Čini se, da ovaj mikrob uništava tvari što u njoj neu- 

 godno miriše. 



E. Kamenar. 



