96» 



djelo, po arapskim i židovskim učenjacima dopunjeno, od 13. 

 vijeka prvim tada i najpoduzetnijim brodarima: Portugiziraa i 

 Španjolcima. 



Nastavimo li proslijedovanje, razvitak našeg problema od 

 10. vijeka amo, od kako je na zapadu bila prevladala nauka, da 

 je zemlja kugla, u ovom i slijedećem vijeku ne nalazimo, da bi 

 napokon prigrljena istina bila osobito korisno po napredak geo- 

 grafije djelovala. Baš obratno; u 10, i 11. vijeku zapažamo neku 

 stagnaciju, pisaca imade malo, a tek neke grane geografije po- 

 kazivahu nešto malo života. 



Nu ako su se rijetki geografi ove dobe kao n. pr. učeni 

 papa Silvestar II. (993.— 1003.) baš matematičkom geografijom 

 bavili, to kod njega ni kod Honorija Augustodunskog ne nai- 

 đemo na nove nazore u obliku zemlje ili bar na nove oblike 

 starih misli. 



Nauka, da je zemlja kugla, bijaše čvrsto osovljcna a kod 

 Honorija nalazimo dodatak, da je zemlja tako ogromna, da naj- 

 veće gore i doline na njoj iščezavaju i da glavni lik zemlje ne 

 mijenjaju.^ 



Od prelaznika, koji nas vode iz ukočenog srednjeg vijeka 

 slobodnijemu shvaćanju geografskih pojava, stekao si je francuski 

 fizičar i fizolof Vilim iz Conchesa uvaženo ime. 



Rad njegov nije samo po geografiju bio od velike koristi, 

 nego je u njegovoj ogromnoj Philosophia mundi, koja je rea' na 

 encyklopedija tadašnjeg prirodoslovnog znanja, opsizao sve grane 

 prirodopisa.2 



njegov oštri sud o njima pričinja nam se, ko da je naslućivao ono, što je Ko- 

 pernik kasnije i dokazao: Da se naime nebeska tjelesa kreću mnogo jednostav- 

 nijim načinom. 



* Si enim quis in aere positus eam desuper inspiceret, tota enormitas 

 montium et concavitas vallium minus in ea apparerei, quam digitus alicuius si 

 pijam praegrandeum in manu teueret. Honorius, Imago mundi. Maxima biblio- 

 Iheca velerum palrum. XX. p. 967. životu ovoga pisca ne znamo gotovo 

 ništa. On sam priznaje, da je knjigu napisao po drugima, da posluži onima» 

 koji ne raspolažu ovećim brojem knjiga. — Što nam da dakle priča, općenito 

 je mnijenje njegove dobe. 



^ Vilim se je rodio pri svršetku 11. vijeka u Normandiji. Njegovo je djelo 

 sačuvano pod raznim naslovima u tri izdanja iz 16 vijeka, o kojima se zamet- 

 nula dngolrajna literarna prepirka. — Ta je prepirka u toliko dovršena, što se 

 I'hilosophia mundi ne pripisuje više Honoriju augustodunskomu, kako se je 



