101 



svuda uslijed djelovanja teže smješta u horizontalnu ravninu, sa 

 naukom, da bi i more činilo dio svedene zemaljske površine. 



Pa kada bi i pristali uz to, da je more svedene površine 

 ne bi odatle proizlazilo, da svojom površinom nadvisuje kopno ? 

 A kada nadvisuje kopno, koja je sila, što ga sprečava poplaviti 

 kopno ? 



Na ovom se moru osnivala i nauka o izvori na, koja bijaše 

 kroz stoljeća u svim kosmo- i geografskim diskusijama na dnevnom 

 redu i koja zadavaše mnogo muke. Jer kako da izviru vode iz 

 visokih gora? Koja je sila kadra, vodu podići toliko visoko iznad 

 razine morske? 



Kako se vidi, i sredovječni geografi svojski nastojahu, da 

 razjasne ace konsekvencije, koje bijahu u kausalnoj svezi sa 

 oblikom zemlje. 



Rijcšenje ovog pitanja bijaše Albertu tim važnije, što mu 

 je poznata činjenica, da voda na licu naše zemlje zaprema veći 

 prostor nego li kopno ^ 



Albertu je središte zemlje ujedno i središte svemira a odatle 

 onda kao mirna posljedica ishodi, da i more imade sa svojom 

 svedenom površinom isto središte sa zemljom i sa svemirom^. 



^ O^tri duli Alherlov nagađao je ovdje istinu davno prije, no šio su to- 

 pografskim poznavanjem cijele zemaljske površine, mogli doprinijeti za nju i 

 dokaze. Još u novom vijeku mnogi su o U)in dvoumili pa dr.:ali, da imade više 

 kopna nego li mora, jer ne bi razumljivo bilo, zašto bi božja providnost zemlji 

 podavala više vode nego li kopno, pošto sparno potonje može rodu ljudskomu 

 poslužiti, da zadovolji sv.hama, koje mu je providnost odredila. 



* Ostendenus autom, quod centrum est locus terrae : et centrum illud 

 quod es locus terrae est mundi centrum, et quod secundum naturam movetur 

 terra . . . Cum autem deterrainanius centrum mundi esse locum terrae. Et 

 licet aqua des^cendat ad locum teiTae, si ter a detraili intelligatur : tarnen hoc 

 non facit in ea motum geucralionis et formae, sed potius corruptionis et tran- 

 snmtationis eius in firmam terrae sicut et tran^feretur ad locum eius. Trach. 

 I. e. 3. p. 26'\ Ed quod aqua dicitur occupare maius spatiu.n quam terra (ut 

 elementum quod minus habet de materia quam terra, it spissum minusest) 

 dictum est. non quod ita sit in effectu, sed quod ita est proportione aquae ad 

 terram. e. 12. p. 279. - Da pah) donekle svoju nauku o geometričnom su- 

 stavu u sk'ad dovede sa silnim djelovanjem sunca, pripisuje mu među ostalim 

 zvijezdama odlično mjesto, ko da je nekako osjećao, koliko će nekoć suacu 

 pripasli uloga u našem svemiru: Sunce se nalazi u središtu ostalih zvijezda. 

 L. II. de cael) et. mundo p. III. — Kako je Albertus nekom proročanskom 

 divinacijom nagovještao pravu sliku zemlje pa njen utjecaj na ćovječanstvo, 



