132 



kiše razmočene čestice prosušiti, to će se usljed toga i jače tro- 

 šiti. Pridođe li k tome pljusak, biti će sapiranjc daleko jače. 



Ovo je u glavnim crtama mišljenje dra. Pencka o postanku 

 zemljanih gljiva, kako ga je iznio u svojoj znamenitoj morfolo- 

 giji lica zemljinoga. U novije doba raspravio je ovo pitanje po- 

 tanko dr. Kittler u svojoj radnji : „Ueber die geographische Ver- 

 breitung und Natur der Erdpyramiden". On se tu oslanja na pr- 

 vašnjc radove te ruke, počevši od engleskog geologa Lyella, pa 

 navedavši pojedine krajeve, u kojima se na svakom kontinentu 

 zemljane gljive javljaju, nabraja geološke i klimatske uvjete, pod 

 kojima se ovakovi oblici tla mogu stvarati. 



U glavnom se po dru. Kittleru za njihov postanak traži tlo 

 od sipke građe, izmiješano takovom vrstom koja onu sipku gradu 

 ipak toliko veže, da se i na vrletnim obroncima može održati. 

 Za to je osobito zgodno morensko kršje, trachytske sedre (Füsse), 

 latenti, vapneni lapor i pješčenjačke gromače. U klimatskom po- 

 gledu traži se nejednaka godišnja podjela oborine, naročito po- 

 češći pljusak te nagle temperaturske opreke. 



Najposlije treba da obronke, na kojima će postati zemljane 

 gljive obrubljuje pojača voda tekućica, koja će s obronaka sa- 

 prenu građu odnositi. 



Promotrimo li sada geološke i klimatske prilike na mjestu 

 zemljanih gljiva, vidjeti ćemo, da su baš takove, kakove najno- 

 novija naučna istraživanja za njihov postanak pretpostavljaju. 



U geološkom pogledu čini dolina rijeke Bosne sve od njene 

 glave pa do zeničke, a i dalje do travničke zavale, jednu or- 

 gansku cjelinu, pripadajući mlađoj terciarnoj formaciji (miocen, 

 pliocen). Taj se dio Bosnine doline odlikuje velikom raznolikošću 

 kamenja. Ima tu vapnenca, lapora, glinenog lapora, gline, pješ- 

 ćenjaka i gromača. Ipak su posljednje vrste najjače zastupane. 

 Podeblje naslage žućkastoga pješčenjaka izbijaju na ušću desne 

 pritoke Bosnine, Ljubine. Tu je na nekim mjestima pješčenjak 

 krupno zrnat, te čini gotovo gromače. Ovako vih pješćenjačkih 

 naslaga i gromača nalazimo i oko ušća Lašve, dakle u kraju 

 naših zemljanih gljiva. Struk im je pješčenjačka gromača, u kojoj 

 su pojedine česti glinom spojene. 



Klimatske su prilike za postanak tih oblika sasvim zgodne. 

 Oborinom se Bosna u opće približava alpskim krajevima, te je po 



