Učka visočina. 



Nedavno objelodani rav. učitelj A. Jamičić u „Nar. Nov." 

 članak, u kojem govori o Ličkoj visočini. Iz toga članka razabire 

 se, da se ne ubraja k visočini onaj kraj, što se stere počam od 

 Ploče i Metka med Resnikom i Velebitom; jerne spominje voda, 

 koje u istočnom dijelu toga kraja svoj izvor imadu. Gesa radi 

 on to ne čini, nije jasno iz njegova članka. 



Lička visočina ne prestaje na Rudajicama, nego se nastavlja 

 dalje, pa dopire sve do sela Grab, gdje se primaknuo Velebit 

 ogranku Plješivice-Kokirni. Sam narod naziva taj dio visočine 

 „Gornja Lika", u kojoj je najljepše mjesto Gračac. 



Ne smije nas smetati, što se visočina počam od brijega 

 Cvituša i Lipaćev-vrh počima suzivati, a da i taj dio nebi ubro- 

 jili k visočini. Postane, istina je, užom, ali se opet raširi med 

 Resnikom, Kremenom, Urlajem (nedaleko Bunona) Vranim kukom 

 i Crnim vrhom. Na toj raširenoj česti visočine nalaze se mjesta: 

 Rudopolje, Banano, Maxin, Tuningaj i Deringaj. K toj visočini 

 mora se ubrojiti „Perušičko polje", pa polje oko mjesta Kosinja 

 i Lipova polja, gdje ima ponornica Lika svoje ponore. Onda se 

 mora ispraviti, da srednja visina te visočine ne iznosi 800 m., 

 kako to u spomenutom članku stoji, nego 570 m. 



Kad bude dovršen opis visočine u „Nar. Nov." osvrnuti 

 ćemo se na nj pobliže. 



/. Devčić. 



