60 



selidbe. Eimer (1. e.) pak drži, da Ođonata sele od vode do vode, 

 da tu po svoj prilici svoja jajašca legu, a Taschenberg: Die In- 

 seden nach ihrem Schaden und Nutzen pag. 121. misli, da su 

 selidbe Odonata u uzročnoj svezi ili s prehranjivanjem samih 

 kukaca ili s razvojem, prem kaže, da se i Odonatima hoće pri- 

 pisati neki nagon za seljenje. 



Interesantno je svakako i to, da se Odonata, koji inače 

 nijesu društveni kukci, već vole pojedince živjeti, prigodom se- 

 lidbe skupe u velika, nepregledna jata, odričući se tako običaja, 

 koji su im u narav usađeni, 



E) Neprijatelji Odonata; parasiti. 



Nema sumnje, da i Odonata, kao što u opće sve životinje, 

 imaju svojih neprijatelja, premda su još motrenja naša u tom 

 pogledu dosta manjkava. 



U prvom redu su im dakako veliki neprijatelji ptice, koje 

 se kukcima hrane i po tom i na njih osobito na manje nava- 

 ljuju. Dosta često je vidjeti, gdje lastavice proganjaju Odonata, 

 prem im je dosta teško, u gdjekojim slučajevima pače nemoguće, 

 izvrsne letioce među njima ugrabiti. A i druge ptice zgrabe često 

 po koji individuum od njih. Osobito velik im je neprijatelj Alcedo 

 ispida. Kod njegovih gnijezda se često nalaze cijele gomile krihi 

 i glava Odonata, kojima su se mladi hranili. 



Pungur pripovijeda, da vrlo mnogo Odonata pogine 

 koncem ljeta ili početkom jeseni od Sturnus vulgaris, i to ili 

 za hladnih večeri ili za rana jutra, dok još rosa sve pokriva, a 

 osobito trstiku, gdje se Odonata nalaze. Tu oni nepomično čuče 

 od zime ukočeni, čvrsto se držeći za lišće trske, a Štur ausi ih 

 odavde lako pokupe. 



Da Odonata kao vrlo grabežljivi i proždrljivi kukci ne štede 

 niti jedan drugoga, već se ubijaju, gdje samo mogu, to sam već 

 spomenuo, kao što je i to poznato, da se ličinke između sebe 

 kolju. 



Interesantnu činjenicu mi je i priopćio profesor Thalhammer 

 S. J. iz Kaloče, s kojim sam se za vrijeme praznika god. 1898. 

 upoznao ; da je vidio Lestes fusca u masama uhvaćenu i ubi- 

 jenu na biljci Setaria verticellata. Isto spominje i Kohaut u svom 

 djelu (pag. 26). 



