Prilog fauni gore Papuka i njegove okoline. 



Priopćio Gj. Koča, nadšumar u Vinkovcima. 



Ja sam u više maha bio na Papukn i u njegovoj okolini. 

 Prvi put sam bio ondje god. 1891. kada je povjerenstvo pregle- 

 dalo dobro Pleternieu i Velikn, pošto sam i sam bio članom 

 toga povjerenstva. Poslije sam odlazio tamo gotovo svake godine, 

 a često sam znao ondje ostati po više mjeseci, mjereći i procje- 

 njujući šume dielom u gori Dilju, dielom pak više Požege i Ve- 

 like u gori Mališćaku i dalje do na vrh Papuka. Šume dobra 

 Velika protežu se upravo do vrha Papuka, gdje se nalazi tačka 

 triangulacije i gdje se sastaju medje županije požeške i viro- 

 vitičke. 



Uza svoje službene poslove bavio sam se marljivo sakup- 

 ljanjem tvrdokrilaca i leptira, a pomagah su mi pri tom gg. šu- 

 mari Julije Anderka i Oskar pi. Agić, koji su sa mnom zajedno 

 šume mjeriU. Gosp. Anderka imade i sam malu zbii-ku ieptii-a iz 

 okoline Pleterni(;e i Velike. 



I u krasni Jankovac odlazili bismo po koji put, kada smo 

 ondje u blizini radili, te sam baš otuda mnoge riedkosti donio. 



No jošte ću nešto napomenuti. 



Ja sam na Papuku našao jednu varijaciju Car. Ullrichi 

 Germ., koja se razlikuje od svih do sada poznatih varijacija. Ja 

 sam ju okrstio Carabus Ullrichi var. papukcnsis. 



Var. papukensis mihi je vrlo mala forma i veoma svedena. 

 Duga je 20 mm, a boja gornjih krila (pokrivala) je tamno tučasta 

 sa zelenim obrubom. I g. Reitter, konm sam tu fornm na ogled 

 poslao, izjavio je, da je to zaista nova varijacija. 



20. maja 1898. našao sam opet u Jankovcu drugu formu 

 Carabus Ullrichi vrlo krasne zlatno-bakrenaste boje, koju držim 



