168 



s te male površine mogla toliku miiožimi rastvorenog kalcijevog 

 karbonata staložiti. Postanak I u inkriistacije možemo objasniti 

 samo onda, ako uzmemo da je laj gvozd negda bio mnogo viši 

 i širi, te je inkrustirana strana bila negda strana pukotine, gdje 

 se je s gornjili dijelova pukotine kišnica sa koncentiiranom vaj)- 

 nenom rastopinom lagano spuštala, ovdje lagano ishlapljivala i 

 taj komad inkrustirala. Zapadnoga i gornjega komada te puko- 

 tine s vremenom je usljed mehaničkog trošenja nestalo. 



Da je taj gvozd i zbilja samo ostatak negdašnje golemije 

 vapnene mase vidi se i odatle, što u njegovoj neposrednoj bli- 

 zini (nekoliko metara na jug i na jugo-istok) ima također gvoz- 

 dova, koji su s njime bez sumnje negda sačinjavali jednu cjelo- 

 vitu masu. 



Približno bi se dalo odrediti i to, koliko je vremena tre- 

 balo, da se ta vapnena inkrustacija stvorila. Za tvorevine le ruke 

 našao je odlični ispitač moravskih pećina Dr. M. Križ u pećini 

 Bila skala kod Brna, da se je za šest godina stvorila 1 mm de- 

 bela vapnena kora. Nu i sam Dr. Križ spominje, da će se malo 

 pećina naći, u kojima se vapnena kora lako brzo stvara. Prema 

 tome bismo za naš gvozd, gdje je prevlaka najviše 35 nun de- 

 bela, mogli uzeti, da je za inkrustaciju njegove zapadne strane 

 trebalo kojih 250 — 350 godina. 



Stanko Puvičlć. 



