Prirodopisne crtice. 



Napisao Dragutin Hire. 



Očajna borba. Bilo je u Balcru 11. lipnja 1885. n 11 sati 

 prije podne. Pišući u svojoj sobi začnjem jak krič, nalikujući mi- 

 jaukanju mačke, pohitim prozoru i pogledam prama vrhu Tur- 

 čini, otkuda je jauk do mene dopirao. U prvi sam mah mislio, 

 da lisica kokoš davi, no za malo opazim, kako se dvije životinje 

 po pećinama vrha potaču, grizu i kolju. Sa podnožja kamene 

 Turčine dokotrljaju se u ljutoj borbi u prvi vinograd, a iz njega 

 padnu preko gromače (kamene ograde) u drugi i progoneći se 

 dodju do zida, a preko njega na put, što od Turčina vodi prama 

 Bakru. Tu su se davile, grizle i gnjavile, kad jedna umakne u 

 vinograd, nu druga odmah kao slijepa za njome, povah ju na 

 zemlju i grize dalje. Sad sam skočio, da dodjem do vinograda, 

 nu prije toga bace se u ljutoj borbi životinje preko zida u grabu, 

 pa na cestu, otkuda poteče jedna opet u vinograd i opet se baci 

 na cestu. Prepoznam domaću kunu ili kuniću i dok sam došao, 

 bijahu već blizu gradske ulice. Opazivši ljude, razstave se ; jedna 

 poteče u bližnji maslinjak, a druga je posjela htijući istim putem 

 natrag, no u to opazi mene, pa zakrene u drugi vinograd čime 

 se ta očajna borba usried biela dana svršila. 



Atropa bella donna našemu je narodu u gorovitim i pla- 

 ninskim krajevima domovine dobro poznata bilina-otrovnica. U 

 Gorskom kotaru oko Fužme, Lokava, Delnica i Crnoga luga zovu 

 ju „kozjak", jer lišće i otrovne bobulje rado jedu koze, da im 

 to ne škodi. tome je pisao i dr. Knaff u „Oesterreichisches 

 botanisches Wochenblatt" (1852. p. 122), koji je kao dječarac 

 često gledao, kako koze bobe i lišće jedu bez uštrba. 



Na nekojim mjestima Gorskoga kotara zovu kozjak i mliki 

 koren, iskapaju ga, suše i prodavaju u Ijekarama staru funtu po 



