Mjera umanjivanja temperature visinom. 



Predavanje eira. A. Mohorovičića. ') 



Zrak ima to osobito svojstvo, da veoma lako propušta to- 

 plinu, što dolazi od sunca, dočim teško propušta toplinu od 

 zemlje u svemir. U tome je veoma sličan staklu. Sunčana topliua 

 dolazi dakle kroz uzduh na zemlju malo ne kao da uzduha i 

 ne ima. Ono što dakle uzduh ugrije, jest toplina od zemlje. Od 

 tuda slijedi, da će biti uzduh najtopliji tik do površine zemlje, 

 a sve što dalje od nje sve hladniji. Temperatura uzduha je 

 dakle tim niža čim se jače udaljujemo od površine zemlje. 



Točno poznavanje temperature uzduha u raznim visinama 

 i mjera umanjivanja temperature visinom, od veoma je velike 

 važnosti u teoretičkoj meteorologiji. 



U prvom nas redu zanima obćenito kolanje atmosfere t. j. 

 ono idealno kolanje zraka oko naše zemlje, koje bi nastalo, kada 

 bi površina naše zemlje bila jednolično ravna i pokrivena sva ili 

 vodom ili ma kakovim svuda jednakim materijalom. Kada bi mi 

 to idealno kolanje zraka točno poznavah, ne bi bilo toliko teško, 

 da iz njega izvedemo faktično kolanje, kakovo je na realnoj po- 

 vršini naše zemlje. Osobita su nam zagonetka cikloni i antici- 

 kloni, što neprestano idu skoro po čitavoj zemlji sad jednim sad 

 drugim smjerom i kojih čas nestaje, a čas se opet pokazuju — 

 gdje im uzrok jedva naslućujemo; što ih tjera od mjesta do 

 mjesta, to ne znamo. A ipak vrijeme i lijepo i i'Užno i kiša i fuča 

 i vjetar je njihova posljedica. 



Konačni zadatak metereologa jest, da i)ostavi diferencijalne 

 jednadžbe gibanja zraka, te kao integral dobije općenito kolanje 



*) Na mjesečnom sastanku, dne 20. prosinca 1900. 



