99 



atmosfere, a kao partikularne integrale i ciklone, anticiklone i 

 tornade i nevrijeme sa grmljavinom. 



Od tog smo cilja još daleko, a jedan od najglavnijih uzroka 

 tomu: je upoznavanje temperature u različitim visinama nad 

 zeniljom. tom baš želim par riječi progovoriti, i to poradi 

 toga, što su nam najnovija mjerenja otvorila oči, da vidimo, kako 

 smo do sada na tom polju posvema krivim putem išli. 



Mjerenja na kojima se je osnivalo naše dosadašnje znanje 

 temperaturi u višim slojevima atmosfere bila su dvojaka: 



1. Mjerenje temperature na vrhuncima visokih gora. 



2. Mjerenje temperature prigodom uzlaza na balonima. 

 Rezultati tih mjerenja bili su slijedeći: 



1. Do visine od 3 Km umanjuje se temperatura poprijeko 

 za 0-5" od prilike po 100 metara. Umanjivanje je to nešto veće 

 u proljeću a manje zimi; nešto veće po danu a manje u noći. 



Kao primjer neka nam bude mjera umanjivanja tempera- 

 ture od Zagreba do Sljemena (razlika visine 780 m.) na temelju 

 10-godišnjeg mjerenja (1889—1899). 



2. Amplituda koli periodične toli neperiodične mjene tem- 

 perature umanjuje se visinom. Klima visokih gora približuje se 

 klimi na površini mora. 



Poprečna temperatura Zagreba, na temelju istih 10 godina, 

 je u siječnju —1*2, a u srpnju 21-0. Razlika iznaša 22-2^ Po- 

 pi-ečna temperatura Sljemena: n siječnju — 3-2", a n srpnju 

 lß-0«, razlika dakle 19-2». 



Poprečna maksimalna temperatura u 2 s. p. p. bila je 32-0", 

 a pr. p. minimalna u 7 s. u j. —13-8^ Na Sljemenu smo imali 

 27-9*' i — 15-6". Amplituda u Zagrebu iznaša 45'8", a na Sljemenu 

 43-5*'. Absolutna varijacija iznaša za Zagreb (34-4", — 21'0'>) 55-4", 

 a za Sljeme {31-0", — 20-0**) 51 0". Što nam ovdje pokazuje naše 

 Sljeme, mogli bi zaključiti iz opažanja drugih visokih postaja. 



