106 



Ali jeli to onakav zrak kakav je na površini zemlje ili je to koji 

 drugi plin i kakova svojstva ima to ne znamo. Teško je dakle 

 i govoriti o granici atmosfere. 



Spomenuta mjerenja dobivena balons-sonde-ama jesu od 

 najveće važnosti za proučavanje dinamike atmosfere. Nego, ako 

 su to i skupocjena mjerenja, i priličan ih već broj imamo, ne 

 možemo iz njih još danas stvarati općenitih zaključaka. Sva su 

 ta mjerenja učinjena na crti Paris — Strassburg — München — Petro- 

 grad i Berlin — Beč i to baš u zoni najvećeg prolaza ciklona. Po- 

 trebna bi bila još opažanja u ekvatorijalnim predjelima, oko 

 i5 — 35" širine i u polarnim predjelima. \) Potrebno bi jošte bilo, 

 da se po koji balon digne do visine od 15 ili ako je moguće i 

 više kilometara. 



U svojoj razpravi: „Zur Termodynamik der Atmosphäre" ^j 

 daje W. V. Bezold takodjer najveću važnost uzlazećim i silazećim 

 strujama, te latentnoj toplini vodenih para za tumačenje umanji- 

 vanja temperature visinom. Njegovo tumačenje, koje ide samo u 

 veći detalj od mojega je slijedeći: 



Kod adiabatičkog ili pseudoadibatičkog dizanja zraka biti će 

 umanjivanje od prilike P po 100 met. do one visine, u kojoj 

 počima kondenzacija, (lim počne kondenzacija smanji se naglo 

 mjera umanjivanja temperature. U većim visinama, gdje je već 

 dio vodenih para kondenzovan, raste opet polagano do onih vi- 

 sina u kojima već ne ima vodenih para, to se asimi)tolično pri- 

 bližaje teoretičnoj mjeri od 1" po 100 met. 



Spušta li se zrak adiabatično, bit će u čitavoj visini uma- 

 njivanje tem])erature oko 1" |)o 100". 



Diže li se zrak na nekom mjestu, pa se iza toga opet isto 

 tako dugo spušta, biti će poprečna mjera umanjivanja za svaku 

 visinu aiitmetijska sredina obijuh mjera kod dizanja i spuštanja, 

 kvalitativno će se dakle mjenjati onako, kako se mjenja kod 

 dizanja. 



*) Hergesell Ibid. 



2) SitzuiigsbpnV.hte der Berliner A kad. T.KX), XX. i Meteor. Zeit- 

 schrift. August, lUOO. 



