117 



naime voda od stranica posude odbijali a u srijedi nabujali kao 

 odsječak manje kugle, jer je voda na dubljem mjestu bliža sre- 

 dištu zemlje. Obratno će manje vode u istu posudu stati, čim ju 

 prenesemo na uzvišenije mjesto ; tu je naime površina vode dio 

 veće kugle, površina će biti ravnija, a po tom sadržaj vode ta- 

 kođer manji. 



Kako se vidi. Baco je stekao velikih zasluga: Prva je, što 

 je geografiji podao silno oružje i stalni temelj uporabom mate- 

 matike; druga je, što je kao vjeran pristalica Aristotela ipak po- 

 tražio nove puteve, napustio dosadno opetovanje i prežvakivanje 

 Aristotelovih rijeci i dokazao, pa pokazao, da znanost može i 

 mora segnuti preko onih ciljeva, do kojih je Aristotele došao. 



Suvremenik Bacov bijaše Ristoro d' Arezzo,^) koji je — 

 ako mu hterarni i'ad nije bio onako ogroman i opsežan kao u 

 njegova engleskog suveremenika — ipak rad samostalnog svog mi- 

 šljenja zaslužio, da ga spomenemo kao trećeg velikog predstavnika 

 geografije 13. vijeka. 



Narduni, koji je izdao njegovo djelo, nije nam znao o Ri- 

 storovu životu mnogo pričati, a do danas ne znamo više, nego 

 da se je u Arezzu rodio i tamo veliki dio svog vijeka probavio, 

 zabavljen izrađivanjem kosmografičkog kompendija, kojim je svoje 

 suvremenike obdario. Naobrazba njegova bijaše za ono doba 

 veoma opsežna, a bavio se je osim astronomijom i geografijom, 

 još i risanjem, pa glazbom. 



Njegovo djelo o sustavu svijeta opseže sedam knjiga te je 

 prema običaju tadanjih kosmografa astronomičko-geografski opis 

 zemlje i svemira. Druga i šesta knjiga sadržavaju opis zemlje, 

 koji je osnovan na običnim izvorima njegova doba. 



Nu duhoviti način, kojim on prirodne pojave gleda i tu- 

 mači, svjedoči nam, da nije slijepo svojih izvora prepisivao, nego 

 da je znao i svojom glavom misliti. Znatna pako mana njegova 

 djela, koje ne smijemo prećutati, jeste, što je sholastičkim špe- 

 kulacijama često nadomještao nedostatak pozitivnog znanja. — 



^) La Composizione^ del Mondo di Ristoro d' Arezzo lesto italiano 

 del 1282. publicato da E. Narducci. Roma, 1859. Francesco Fontani, Sopra 

 un vecchio inedito testo a penna di Ser Ristoro d' Arezzo. Lezione di 

 F. F. detta nell' adunanza del de 11. aprile 1815. Atti dell' imp. e reale 

 Acad. della Crusca. T. I. Firenze 1819. p. 191. — 203. Fontani kaže o ži- 

 votu Ristorovu: „Non si conosce che di puro nome Ser Ristoro." 



