2 



gluho doba noći. Te noćne leptire možemo hvatati na svjetlo. 

 No najveći broj noćnih leptira osobito vještica (sovica, Noctuae) 

 dade se uhvatiti na jabuke. Mnogi lepidopterolozi preporučaju, 

 da treba jabuke namočiti u med, u koji valja uliti piva, ruma i 

 jabučnog etera. I sam sam držao s početka, da to tako mora 

 biti, ali poslije sam uzimao samo jabuke, pa sam bio osobito 

 zadovoljan. 



Jabuke sam ogulio i na suncu dva tri dana sušio, a tada 

 su već bile dobre za hvatanje. Po nekoliko ih se na kanap na- 

 niže i u vijenac sveže. Prenoće h tako na vlažnu mjestu, tada 

 odvugnu i lijepe se i mirišu ugodno po kiselini. Na takove vijence 

 idu leptiri vrlo rado, pa ako ih povješamo uz šikaru, rub šume, 

 ritove i t. d. to ćemo za kratko vrijeme naći često po 10 — 15 

 leptira na jednome vijencu. Što više vijenaca imamo to bolje. 

 Leptiri su obično mirni, pa se dadu lako poklopiti bočicom, u 

 kojoj ima cijankalija. Jabuke preko noći vrlo omekšaju, pa ih 

 valja slijedeći dan na suncu prosušiti. Drže se do tri nedjeljo, a 

 tada treba druge prirediti. 



Lov na jabuke vrlo je uspješan s proljeća i onda od au- 

 gusta do oktobra, kada nema cvijeća. 



I na cvijeću lipe možemo mnogo leptira uhvatiti, no ni na 

 jedan cvijet ne idu leptiri tako rado kao na Asclepias syriaca. 

 Gesto lete u junu čitavi rojevi leptira oko toga cvijeća. 



Još ću napomenuti, da je za oblačnih toplih noći svaki lov 

 najizdašniji. 



No najzanimljivije i najpoučnije je, kada leptira iz gusjenice 

 othranimo. Dobro je uvijek nepoznate gusjenice za sebe hraniti, 

 motriti ih i opisati. Jer imade veliki broj leptira, kojih gusjenice 

 još nisu opisane. I ja sam tako imao priliku pa sam othranio lep- 

 tira Aspilates formosaria Ev. iz gusjenice, koje do sada nije nitko 

 opisao i koja je u ovom Prilogu prvi put opisana. 



Ovdje ću još nešto iz svoga iskustva navesti za one, koji 

 se za to zanimaju. Gusjenice je dosta teško hraniti osobito kada 

 moramo svakoj drugo bilje donašati. Ja sam lišćem ive (Salix 

 caprea) i rakite (Salix purpurea) othranio veliki broj gusjenica, 

 koje sam na vrlo različitom bilju našao. Gesto sam imao 20 — 30 

 gusjenica, kojima sam samo lišće tih vrba davao, a sve su ga 

 rado jele, i tako sam bez pò muke čiste leptire dobio. Iva i ra- 

 kila raste brzo i svagdje; primi se lako, ako baš i veliki džbun 



