97 



brojni savski rukavi, sada isušeni, ali za vrijeme visokog vodo- 

 staja puni vode. Današnja je savska nizina duboka uleknina, 

 kotlina, koja seže od Zagrebačke gore do Plješivice, pa do Vukome- 

 ričkih gorica, a ispunjena je šljunkom i detritom rijeke Save, koja 

 se je, poduprta svojim vlastitim nanesenim materijalom, podigla 

 do današnje visine. Poznato je, da položaj i forma riječnih ko- 

 rita nije ništa konstantno, rijeke mijenjaju svoj položaj, neke brže, 

 a druge polaganije, ostavljajući za sobom tragove svojih neka- 

 dašnjih obala. Ti se tragovi najčešće u obliku stepenica i nasipa 

 nalaze nedaleko sadašnjega tijeka.^) Oscilacija rijeke Save ostavila 

 nam takovu jednu terasu kod Leskovca. Dugi je to nasip, od 

 samog šljunka uz nešto žutice i vrlo slabe crnice zemlje. S ovom 

 terasom prestaje savski aluvij na južnoj strani. Sada se uspesmo 

 na tlo drugoga sastava. Zemlja je snažnija, vegetacija jača, ka- 

 kovim močvarama ili rukavima nema više traga. Prešavši preko 

 potoka Lomnice, koji se radi ravnine tla rascijepao na mnoge 

 grane, pa odatle i ime dobio, padnu nam u oči Vukomeričke go- 

 rice, koje su se nanizale u obliku vijenca od Okičke gore do 

 Kupe. S desne strane željezničke pruge protegao se trup Okičke 

 gore sa čunjevitim vrhom Plješivicom, a prema jugozapadu od 

 nje viri iz magle kao velika piramida Oštre, najviši vrh žumbe- 

 i'ačkih gora.^) U Plješivici kao i u Samoborskoj gori javlja se već 

 kraška formacija. Sjeverne ogranke Samoborske gore dijeli od al- 

 ])inskih ogranaka, štajerskih gora pa Sljemena duboki prodol rijeke 

 Save. Samoborska gora je na međi kraškoga i alpinskoga orograf- 

 skoga sustava, a važna i stoga, što zajedno sa Vukomeričkim gori- 

 cama čini dio razvoda rijeka Save i Kupe. Glavni trup čini 

 vapnenac uz nešto vulkanskih kami sa silnim naslagama diluvija 

 i aluvija, koje sežu dosta visoko. Zato sama Plješivica obiluje 

 pučanstvom. Uz trgovište Jasku, koje leži na podnožju gore. 



^) Ove stepenice naših rijeka nigdje još nijesu opisane; njihova su- 

 stavna predodžba bila bi važan prilog našoj geografiji. Treba se samo 

 sjetiti terasa Dunava kod Iloka, Vukovara itd., Save od Krškoga do po- 

 žeških gora pa kod Zemuna, gdje su od današnje obale 5 km. odmaknute, 

 Dobre kod K. Moravica — pa je jasno, od koje bi važnosti bilo, da se 

 njihove izohipso izrade i njihova geneza sravni i protumači. 



^) Ne po visini, koja tek 5(19 m. iznaša, već po izgled vi. Pobliže 

 isp. Gcomorfološki problemi VI. dio. Tu se nastavlja također i opis 

 Dobre. 



