99 



tovo osovne, vrlo visoke, strmo se ruše ko u bezdan, korito je 

 usječeno u sam vapnenac okolnih krajeva. Gledajući s mosta, opa- 

 zismo tu i tamo u koritu po koju vrtaču, rupu, koja nastaje trenjem 

 kami uz djelovanje tekućice. Spustismo se do same vodene razine. 

 Voda je topla kao u svim kraškim rijekama ovoga kraja. Mi smo 

 ustanovili temperaturu od 237sj*^ G. Đula ponire u špilji, koja je 

 visoka oko 11 m, a široka oko 20 m. Voda se puši, jer toplija 

 iz vana dolazi na mnogo hladnije podzemno korito. Obale pred 

 špiljom visoke su 45 m. Veličanstven je to pogled ! Nema dvojbe, 

 da ©ulin ponor čini jedan od najznamenitijih prirodnih pojava 

 naše domovine, koji ipak nije toliko poznat, koliko to zaslužuje. 

 Cijeli je ovaj pojav usječen u ravno kamenito tlo oguHnskog polja, 

 pa ga tek primjećujemo, kada smo na rub rijeke stali. 



No pravo mu veličanstvo tek razabiramo, kada smo se 

 uzanom stazom spustili na dno korita. 



Tu čovjek za pravo osjeća, kako je malen među djelima 

 prirode! Mrak nas obuhvata i među nehotičnim stijenjem jedva 

 da komadićak neba okom zahvatimo. — Jakim šumom krči si 

 hrla rijeka put svoj sred golemih khsura i bijesno bije o tvrdu 

 liticu. I duboko je tvrdi kamen izjela te mu u utrobi izrovala 

 korito, kojim se iza podzemna tijeka od 5 km opet k svjetlu 

 vraća. 



Čudan je zaista pojav, kako voda sučelice udara prema 

 silnoj stijeni, koja joj je korito pregradila; nigdje ne vidiš izlaza, 

 odasvuda i naokolo zagrađuju rijeku osovne stijene a zvedljivo 

 tražiš izlaz, što si ga je voda stvorila. 



Na dnu korita puklo je zjalo ogromne špilje ; maglovit oblak, 

 koji obavija široka vrata, na koju voda hrli, podaje ti sliku, koja 

 te sjeća ulaza u podzemni svijet. A inače je ždrijelo ove rijeke 

 po svome ustroju tako zagonetni pojav, da zanima svakog pri- 

 rodoslovca. 



Sam podzemni prolaz bit će prilično tijesan, jer za posto- 

 jane kiše Đula čitavo svoje korito ispuni vodom. U opće poka- 

 zuje Đula poput svih naših kraških rijeka ogromnu razliku vodo- 

 staja, koje radi uzano pregrađena . korita, koje radi slabe vege- 

 tacije okoline. Jer ne samo da okolina oskudijeva vegetacijom i 

 humusom, koji vodu kao naravni rezervoari sakupljaju i od pre- 

 nagloga oticanja zaustavljaju, još k tomu i užina podzemnog 

 korita Dobre sprečava brže oticanje. Dok naime sa kamenitog i 



