103 



je silna žeđa, no morali smo se zadovoljiti vodom iz Mrežnice, 

 jer su u kraškim predjelima izvori mjestimice ili vrlo česti ili 

 neobično i-ijetki. Nakon kratkoga odmora u Primišlju stigosmo 

 o podne u Slunj. Divan mu je položaj, kao zelenoj oazi usred 

 golih kraških poljana! Iz bujnog saga sočnog zelenila dižu se 

 {)onosne litice, koči se na strmoj stijeni sokolovo gnijezdo Slunj- 

 grad, a bijelu blistajuću kam obuhvaća ko zeleni vijenac tiha Ko- 

 rana i bukteća Slunjči(;a. Divni se vidici otvaraju s visokih kuća, 

 koje su se stisnute uz strmi obronak korita: na jednu stranu na 

 ozbiljnu sliku pustog Krasa, na koju sjajno sunce razlijeva jako 

 svoje svjetlo, da svaki greben, svaki nabor tla razpoznaješ : na 

 drugu stranu pogled zaustavlja niz slapova, bujna zelen i mrka 

 gudura tihe Ivorane, koja je među grebenima probila duboko 

 svoje korito. Mjesto razvilo se na kamenoj grbini, što ju stvara 

 utok rijeke Slunjčice u Koranu, pa ujedno uz obje rijeke. Kraj 

 je krasan, romantičan sa starom gradinom uz Slunjčicu. Slunj 

 je udaljen od Karlovca 53 km prema jugu, a od Ogulina nešto 

 manje prema istoku, te je u neprestanom kontaktu s Bosnom. 

 Narod po primjeru Bošnjaka katolika nosi crvene prsluke i cr- 

 vene kape. Mi stojimo pred sla{)ovima Slunjčice, gdje je priroda 

 stvorila ne samo krasnu sliJcu već i pojavu tuko čudnovatu, da hi 

 na glasu bio po svem svijetu, kada hi se negdje u Njemačkoj na- 

 lazio. Uvjereni smo, da bi sa svih strana dolazili turisti i struč- 

 njaci, da vide i prouče ovaj romantični kraj, koji kao šareni 

 okvir obuhvaća jedan biser ljepote i čudotvorne snage prirode: 

 divni Slunj, kada bi dovoljno poznat bio. Sjetismo se, kako je 

 znameniti Baltazar Hacquet prolazio 1775. Slunjem i ugledav 

 slapove kazao, da takove kražote ni u Alpama vidio nije. Za 

 našega boravka bila je voda niska i radi toga slapovi dosta slabi. 

 Slunj čiča ulazi u Koranu u nmogim slapovima, kojih se broj 

 prema visini vodostaja mijenja. Ušće široko je od prvog do 

 zadnjeg slapa kojih 500 m, te je sasma di'ugo nego obično spa- 

 janje rijeka, jer tu rijeke ne teku u istoj razini. Slunjčice kao da 

 nestaje, a u manjim i većim razinacnna vidiš slapove, koji se 

 jakim šumom spuštaju u Koranu. Mnogobrojne slapove, koje spa- 

 jaju pojedine kotline — malena jezerca — samog ušća, stvorila 

 je voda Slunjčice svojom taložinom. Slunjčica je valjda ušla u 

 svoje korito, koje je nastalo urušivanjem kraških vrtača. Niz vr- 

 tača spojio se je nanne u otvoreno riječno korilo, kada je nekom 



