104 



prilikom na izvoru Slunjčice nestalo zadnjega površnoga sloja, 

 koji je prije njenu vodu silio, da ispod zemlje teče; urušenje 

 tih slojeva otvorilo je podzemnoj vodi put na površinu i u Ko- 

 ranu ; u to vrijeme je Korana valjda već bila zabrazdila današnje 

 korito, te Slunjčica zato nije ravno mogla ući u Koranu, već je 

 sa visine svoga korita padala u Koranu. Viša razina korita Slunj- 

 čice prikazuje se našemu oku kao stepenica tla, preko kojega 

 ona slapovom prelazi. Tciko je nastao zadnji slap na koritu same 

 Korane; nu ostali slapovi — rastoke — u koritu Slunjčice na- 

 stali su drukčije. 



Kao u svih naših kraških rijeka tako obiluje i voda Slunjčica 

 znatnom primjesom kemičkih a manje mehaničkih rastvorina, oso- 

 bito pako vapnenca (Ga GO^), dolomita [(GaMg)GO^] i gipsa 

 (Ga SO^ + 2 aq.), na čemu se valjda i osniva divna boja vode 

 mnogih naših ponorčica. Već prvobitno korito Slunjčice nije 

 moglo imati normalni slaz a tako je bilo dosta prilike, da se 

 voda jače izmiješa sa zrakom. Takva pako voda ne može dalje 

 rastopljene kami transportirati, već ih stalaže u obliku sedre ili 

 tufa na onim mjestima, gdje u tankom sloju prelazi preko za- 

 prijeka svog korita. Te taložine dobivaju oblik batrica ili stepe- 

 nica, pregrađuju korito i stvaraju pojedine kotline; slapovi pako 

 spajaju i brskuti te kotline, kao što u rastokama Slunjčice vi- 

 dimo. Rastoke se Slunjčice sastoje od tri glavna dijela: 1. Pr- 

 vobitno korito usječeno u jedri vapnenac, za kojih 12 m više od 

 korita Korane. 2. Od taložina sedre, koje u obliku stepenica ispu- 

 njuju prvobitno korito Slunjčice ; a napokon 3. od mnogobrojnih 

 grana i jezera, u koje se je voda razlila. — Po dobi su batrice 

 naravno znatno mlađe od pravog korita te se i danas kojekako 

 i naglo mijenjaju. Ova se promjena zgađa tim naglije, što cijela 

 naselbina mlinara izrabljuje mehaničku snagu rastoka u svojim 

 mlinovima te ih prema svojim potrebama kidaju, pregrađuju itd. 

 Oko tih slapova vegetacija je bujna i živa, te time slapovi za 

 oko još ljepši postaju. Neke od ovih slapova upotrijebilo je ži- 

 teljstvo u svoju korist, gradeći uz njih svoje mlinove. Slunjčica 

 duga je od izvora do slapova 47j km. Slunjčica ulazi slapom i 

 stepenicom 10 m visokom u Koranu, a to znači, da erozija nije 

 jednako djelovala u glavnoj rijeci i u pritoku. Ova nejednakost 

 mogla je nastati na dva načina. Ili je pritok zaostao zato, što 

 prolazi po tvrđoj kami, koja mu stavlja jači otpor, ili je pritok 



