126 



„Bože mili, nedostiživa su tvoja djela!" A u poniznosti po- 

 nosno ti se duh zanese i srce ti zadrhće od radosti, kad se sjetiš: 

 Ovo mi je domovina! 



Još pred nekoliko godina bio je ovaj kraj silno zapušten i 

 divlji. Danas je šuma prorijeđena, pa se sa svratišta pruža lijep 

 pogled na jezera. Jezera su svijetlo-modre boje, koju istraživati 

 nismo imali prilike. Da li ju razlog jaka primjesa rastopljenih 

 kami ili sitni organizmi bojadišu vodu ili da li oba ova faktora 

 djeluju, to će tek kasnija istraživanja moći ustanoviti. 



Na pličinama je voda zelenkasta te prihči posve vodi gla- 

 sovitih gornjo-italskih jezera. U opće joj se lice mijenja prema 

 rasvjeti i oblačnosti neba. Obale su vrlo razvedene te sastoje od 

 vapnenca i sedre. Trošenje vapnenca je u Plitvičkim jezerima 

 vrlo vehko, pa ne nalazimo nijednog predmeta, koji bi u vodi 

 dulje vremena ležao, da ne bi bio obavit jakom korom staložena 

 vapnenca. Temperatura Kozjaka iznašala je onaj dan 21*^ G. U 

 opće je temperatura Plitvičkih jezera dosta visoka. Podno svra- 

 tišta smješteno je upravo nasuprot slapa, kojim se Jezerce (Buk) 

 ruši u Kozjak, lijepo uređeno kupaUšte. 



Slijedeći dan bi određen za razgledanje preostalih jezera. 

 Prevezavši se na čamcu preko Kozjaka, uspesmo se do drugog 

 jezera, koje nosi u opreci prema Kozjaku ime Jezerce. Obadva 

 jezera dijeli stepenica, koja se zove Gradina. Nameće nam se 

 slutnja, da jezera nijesu nastala u isto daha. Stariji dio čini se, 

 da je Kozjak i donja jezera, a Prošćansko kao da je sekundarna 

 tvorevina. Tu bi taj odnos bio, koji postoji glede vremena između 

 Slunjčice i Korane. Neki erozivni znaci na to vode, nu treba još 

 točnijih istraživanja, dok će se i ovo pitanje moći odlučiti. Do- 

 voljno je, da je ovdje spomenuto kao jedan od onih brojnih 

 problema, koje nam Plitvice još nuđaju. Gradina se sastoji iz sedre, 

 a visoka je kojih 10 m. Vegetacija je vrlo živahna. Tu se izmje- 

 njuje crnogorica i bjelogorica, od koje se osobito ističe jedna 

 vrsta vrbe (salix caprea). Jezerce je neznatno prema Kozjaku, 

 vrlo plitko, na mnogim mjestima viri iz vode šaš, no boje je isto 

 takove ko i Kozjak. Našli smo u Jezercu malih raka, kojih ima 

 i u Kozjaku, ali ne u tolikoj iimožini. Za čudo je, kako ta voda, 

 u kojoj ima na oko tako malo većih životinja, hrani toHku mno- 

 žinu tih raka. Cini se, da su se raci zadnjih godina osobito })0- 

 množili, jer stariji pisci pripovijedaju, da u jezerima ih inalo 



