Novo nalazište diluvijalnih životinja. 



Prije nego pi'ogovorim o suuioj špilji, gdje sam naišao na 

 tragove diluvijalnih životinja, reći ću nješto o samom terenu u 

 kom se nalazi ta špilja. — Već od mjesta Lasinje pa do Bovića 

 vidiš na jednu i drugu stranu niz različnih pjeskara, koji svojim 

 valovitim obličjem podaju oku na prvi mah lijepu i zanimljivu 

 shku. Osim toga prepredeni su raznim potocima, — Kremešnicom, 

 Jaševicom. Trepčom i samom Kupom, - koja ih sa sjevero- 

 istočne strane okružuje, kamo se i potoci slijevaju. Pjeskari ovi 

 zapremaju dosta veliki prostor, a smjesa su iz rastrošina raznoga 

 plutoničkoga stijenja, koje je prije znatno više sti-šilo. Pilar pu- 

 tujuć ovim krajem god. 1871. dao je neke oglede izbrusiti i raz- 

 poznao amfibol, augit, diabas, magnetovac i zlatno krnje, a sve 

 to ukrućeno ilovastom smjesom. 



Lijepi profil tih pjeskara nalazimo u otvorenom dolu potoka 

 Kiemešnice, na desnoj strani Jugova mlina. Lijepi su diabasi, 

 koji su usljed svoje trošnosti prešli u glinaste oglušine žuto- 

 i-đaste boje. Nedaleko od mosta, gdje utječe Kreraešnica u Kupu, 

 vidi se rđast diabas, koji već postupno prelazi u spomenutu oglu- 

 šinu. Izmjena vlage i suše, topline i zime i ini atmosferski učinci 

 izglodaše ovo plutoničko stijenje i pećine, a toga radi i preobukao 

 se čitav gotovo kraj žuticom, koja krije pod sobom i najmlađe 

 slatkovodne naslage, pa i sam diluvium. Nisu ovo dakle nikakove 

 naslage, kako se na prvi pogled čine, već subaerijalne tvorine, 

 a podloga su im paleozoički i mezozoički pješčenjaci. 



Izuzmeš li ono malo naplavnih ravnica, koje rabe za sjeno- 

 koše, uz spomenute već potoke, zemlja je malo ubava, laporasta. 

 Zemljište po brežuljcima rado propušta vodu, pa za to treba 

 često kiše, da bude produktivnim, a mala samo suša uzrokom je 

 velike nerodice. Na tom zemljištu rastu bujad (Pleiidluni) i le- 



