135 



snlja (Erica), koje inače uspijevaju na najsii'oniašnijem tlu. IVlože 

 se reći, da ovdje imade takovih Lužnih mjesta, da ni ista bujad 

 ni resulja neće rasti. Razumije se. da je i narod u ovim kraje- 

 vima vrlo siromašan, i baš to je i uzrok, što su ovi krajevi — 

 takozvane banovine — sve do danas ostali nepoznati i neistra- 

 ženi, jer se svakom učenjaku grustilo boraviti u njima, pošto ne 

 može dobiti ni hrane ni noćišta. Osim toga bio je to kraj sve 

 do najnovijega vremena, dok nije ukinuta stara Krajina i prove- 

 dene nove reforme, pun. zlikovaca, da čovjek, stranac, u po bijela 

 dana nije bio siguran za svoju glavu. 



Ovoliko u kratko o samom terenu, u kom sam dne 24. svibnja 

 pronašao vrlo lijepu, zanimljivu špilju, novo nalazište špiljskoga 

 medvjeda i inih diluvijalnih životinja, a donekle naišao i na tra- 

 gove samoga čovjeka. — Odmah od „Lukinić mosta" na potoku 

 Trepči uz desnu obalu diže se dosta uz visito brdo, prozvano 

 „Lukinić brdo", (280 met.), u kojem jugo-zapadno do 40 met. 

 od obale Trepče, jeste diluvijalna „Lukinić špilja. — Na pro- 

 tivnoj strani, s lijeve obale Trepče, jeste uzvisito brdo „Kirin" 

 gdje je njekada stajao stari kirinski grad, komu se i danas tek 

 neznatni tragovi poznadu. Smjer špilje je zapadno-istočan. Kam 

 u kojem se nalazi, taložina je morska, a od istog je kama i uspo- 

 redna glavica „Komnenova", dijeli ju od špilje jedva vidljiv po- 

 točić „Otok", koji utiče u Trepču. U ravnici Trepče pokazivao 

 je barometar 766, a na vrhu špilje 763, kut priklona iznosio bi 

 40'*. — Špilja, koja danas iznosi u duljini 35 — 40 met., zasuta je 

 što potočnim muljem, a što opet usljed erozije i klimatičkih odno- 

 šaja, te bi trebao dovoljan broj radnika, koji bi prije samu špilju 

 očistio. U samoj taložini mulja nalaze se ovi ostatci diluvijalnih 

 životinja. Ja sam nisam mogao, da prokopavam u dubljinu, već 

 na samoj površini našao sam kosti, čeljusti i zube diluvijalnog 

 špiljskog medvjeda, a uz njega i druge kosti suvremenih živo- 

 tinja, a po gnjilim ostancima zaključivao sam na ognjište samoga 

 čovjeka. Iz vana nalazi se kao lijepo predvorje, koje imade 

 18 met. po duljini, 2 i pol met. u visinu, a 4 met. u širinu, 

 gdje su do u najnovije vrijeme obitavali cigani. U špilju samu 

 ući se nije moglo, tek mali ni pol metra veliki otvor bio je na 

 istočnoj strani, koji je istom ove zime dao prokopati gospodin 

 pravnik Josip Lukinić i tako danas imamo umjetan ulaz od 

 1 metra širine, a 2 i pol metra visine. U samoj špilji širina je 



