16 



Veliku Kapelu, Velebit i Plješivicu (Dr. A. Ritter von Kerner : 

 „Florenkarte von Oesterreich-Ungarn".) 



Zastupnika baltičke flore ima i naša okolina a kao najzna- 

 čajnije spominjemo slijedeće rodove : Abies, Picea, Pinus, Larix, 

 Taxus i Juniperus od crnogorice, a od bjelogorice Betula, Vacei- 

 nium, Calluna. Kako se vidi, karakterizuje tu floru poglavito cr- 

 nogorica, a od bjelogorice pripada joj tek nekoliko rodova. 



Kako se baltička flora razvila samo u većim geografskim 

 širinama zapremajući arktijski i subarktijski pojas i prelazeći dje- 

 lomice i u hladni umjereni pojas — dakle poglavito u zonama 

 sa hladnim podnebljem — to se ne ćemo čuditi, ako zastupnike 

 te flore nadjemo u našoj okolini samo u trećoj zoni, t j. u po- 

 jasu prave gore (Bergregion.) Crnogorica počima se razvijati tek 

 prema samim vrhuncima Zagrebačke gore, pa kao šuma pokriva 

 samo tjemenice najviših ispona. 



Šuma sastoji poglavito od smreke (Picea excelsa Link) i 

 jele (Abies pectinata DG.), kojoj neznatna visina ne pruža još 

 povoljnih uvjeta za njezin razvoj, pa radi toga i nije to još ona 

 tankovrha jela, koja se po sjevernim krajevima oholo u vis diže, 

 već su to relativno manja stabla. Donja granica, do koje se jela 

 sporadično spušta, iznosi 600 m. U većim visinama čest je i 

 obični bor (Pinus silvestris L.) a ne manjka ni ariš (Larix euro- 

 paea DG.), dočim je tisa (Taxus baccalà L.) mnogo rjedja, pa 

 samonikla dolazi samo na nekim mjestima, tako n. pr. na Gra- 

 čecu. Kao zimzeleni grm baltičke flore raširena je i obična bo- 

 rovica (Juniperus communis L.) koja rado raste na pjeskovitom 

 i mršavom tlu. 



Od bjelogorice pripadajuće baltičkoj flori, zauzima prvo 

 mjesto breza (Betula verrucosa Ehrh.), u našem prigorju dosta 

 obično drvo, koje se odaje svojom bielom korom i visavim gra- 

 nama. Ne živi zadružno, nego je obično samo utrešena među 

 drugo bjelogorično drvlje. 



U gorskim je šumama dosta česta borovnica (Vaccinium 

 Myrtillus L.), koja kao niski grmić pokriva šumsko tlo, dočim 

 se njoj srodan vrijesak (Galluna vulgaris Sališb.) nastanjuje i na 

 najmršavijem terenu. 



