159 



garìs = S. pratensis; Thlaspi Bursa pastoris = Gapsella bursa 

 pastoris. 



Zanima nas u velike, tko je sklonuo Tijuđevita Gaja da 

 sabire biline svoga zavičaja ; zanima nas, tko je njegovu mladu 

 i poletnu dušu spremio za floristička studija, zanima nas, tko 

 mu je biline označio ne samo latinskim, već i njemačkim ime- 

 nima u ono po nas davno doba, kad bijahu u nas floristička stu- 

 dija u duboki san uljuljana; u ono doba, kad bijaše naše bo- 

 taničko polje pusto i mrtvo, jer ga nije taknula hrvatska ruka. 



Dà, u ono mračno i gluho doba, savio nam je 16-godišnji 

 mladić ubav vijenac, darovav ga svome narodu, da nikada ne 

 uvene. Pišući o postojbini Ceha, Leha i Meha, upozorio je Lju- 

 devit Gaj i na bilje, koje raste u toj postojbini, koje je u onim 

 ubavim krajevima sabrao vlastitom rukom. 



Gajev otac bijaše ljekarnik, pa moguće, da je on sina si 

 Ljudevita sklonuo, da sabire bilje ; moguće, da mu je on bilje i 

 označio, ali je moguće i to, da mu ga je tko odredio u Gracu, 

 Beču, Pešti ili Požunu, gdje je Gaj boravio. Za čudo nam je, 

 da latinskim imenima nisu dodana imena „hrvatska", ali nam 

 je još i više za čudo, da je Gajev floristički rad ostao nepoznat 

 Ljudevitu Vul-otinovićn, prvomu Gajevu poborniku i doglavniku. 

 Da je u istinu tako, svjedoči „Flora Croatica", koju je Vukoti- 

 nović g. 1869. napisao sa drom. /Sc/iZosserow, jer bi hrvatski narod 

 već onda upoznao u Gaju i hrvatskoga floristu. 



Kada se Gaj bavio biljarstvom ne bijaše u nas još dra. 

 Schlossern, jer je ovaj došao iz Beča u Slavoniju godine 1836., 

 a tek poslije u Hrvatsku. Godine 1844. preseli se u Križevce, 

 gdje je dobio mjesto gradskoga fizika. Godine 1839, upoznao je 

 u Varaždinskim Toplicama Ljudevita VuJiotinovi/a, koji je za 

 ono doba, kako piše sam, spram botanike i Schlosserovih riječi 

 hladan ostao, jer se je bavio više pjesmom, nego prirodom, a 

 zavoho tek biljarstvo, kada je g. 1861. postao velikim županom 

 županije križevačke. „Od ono doba započe savez prijateljski i 

 rad zajednički medju učiteljem i učenikom, koji iskren i nikada 

 nepomućen, potraja do groba". 



Ovo sam naveo toga radi, da se vidi, kako bijaše Gaj 

 osamljen, ali i toga radi, da se znade, kada su dr. Schlosser i 



