163 



te se u visini od 2 m. grana u dvie svrži, koje su debele kao 

 srednja stabla. 



29. kolovoza pr. g. iznenadio me u Turnašici pod Bilom 

 ogroman panj od kestena (Gastanea vesca), kojega su seljaci po- 

 sjekli zato, jer im je smetao, kad su vozili sijeno. Promjer panja 

 mjeri 2 m. 63 cm. i koli divotno je moralo biti ovo stablo, kad 

 se je zakitilo onim brojnim, bijelim i uglednim cvjetovima. Šteta, 

 da je i taj div pao pod udarcima sjekire. 



Nova staništa za Erechthites hieraciifolia. Ob ovoj zanimlji- 

 voj bilini selici hrvatske flore pisao sam po dva puta u „Glas- 

 niku" (g. 1898. i 1901.), a sada mi je one članke dopuniti. 



U Moslavini našao sam ovu bilinu g. 1900. 22. rujna i na 

 brijegu Kopčiću kod Vrtlinske. Kod Garešnice ima velik kamenik 

 granita, a na tom granitnom tlu Erechthites je prebujan. Zabi- 

 lježio sam ga 27. kolovoza lanjske godine. Vozeći se željeznicom 

 28. kolovoza iz Končanice-Zdenci prama željezničkoj postaji Vri- 

 jeska, zagledam i tu Erechthites mnogobrojno po krčevinama, pa 

 istoga dana i kod željezničke postaje Gjulavesi, dočim su kod 

 postaje Pivnice tom bilinora zarasla tri izkrčena brijega. 



I tako se Erechtldtes širi sve dalje, pa se je moguće po- 

 javio i u ubavom Sriemu, a seoba mu traje već od godine 1876. 

 kad su Vulxotìnocìca mjeseca srpnja na Prekrižju iznenadili prvi 

 eksemplari. Moguće, da će Erechthites zaokupiti naše krčevine 

 onako, kao što je Er/fjerort, canaderse zaokupio naša strništa. Na 

 slavonskim pustarama pokriva ova selica kadkada cijelo tlo, pri- 

 gušujući svaku drugu bilinu. Mimogredce bilježim, da se u je ne- 

 kojim ki-ajevima domovine počela seliti i Oenothera, kojoj se tu 

 i tamo pridružuje kao selica i Erigeron ccmadense. No i o tim se- 

 licama, kao i o Galinsoga parvifloro,, koja se već uselila i u kr. 

 botanički vrt u Zagrebu onom prilikom, kad prikupim što više 

 građe. 



Bombinator pachypus Bonap. u hrvatskoj fauni. Akoprem je 

 ovu vrstu dvoživke opisao već Bonaparte u svom djelu „Icono- 

 grafìa della Fauna Italica, Tomo II. Anfibi« (Roma 1832.— 1841.) 

 i od B. iijneKs Laiir. je odijelio, to je tek Boulauger njihove 

 razlike oštro iztaknuo godine 1886. 



Godine 1897. izdao je dr. Franjo Werner knjigu „Die Rep- 

 tilien und Amphibien Österreich-Ungarns und der Occupations- 



länder" i tu nam na str. 107. navodi B. pachypus za Plitvička 



* 



