165 



Upozorujemo na ove razlike, ne bi li što prije saznali za 

 brojnija staništa. 



Zebrina detrita, Müller. Prof, Brusìna bilježi nam za ovu 

 lijepu vislu mekušca u „Gontribution a la Malacologie de la Gro- 

 atie" (Zagreb 1870.) četiri staništa. Prezaslužni Mijat Sahijar 

 našao je kod Budaka i Lastatića, pokojni Fran Erjaoec kod 

 Brinja i Popine. Do g. 1880. pridao sam ovim staništima Zlobin 

 i Veliki Tuhobić u Gorskom kotaru, a god. 1886. sabirao ih na 

 Grobničkom polju po mršavim pašincima oko Podrvanja i Sobola. 



Lanjske godine, a 9. kolovoza, našao sam Zebrinu i na 

 Skradskom vrhu kod Skrada u visini od 1140 m., gdje ima posve 

 kao mlijeko bijelih pojedinaca i izprutanih eksemplara (var. ra- 

 diata). 



Kamen osobita oblika čuva seljak Andre Jurković u Makljenu 

 (kbr. 2.). Taj kamen stoji u njegovu dvorištu, visok je 103 cm., 

 širok dolje 62 cm., a gore 22 cm. Ima dvije popriečne cijevi, 

 koje se dotiču kao srasli blizanci, a tik ovih i treću manju cijev. 

 Veća je ciev duboka 32 cm., široka 18 cm., manja je cijev du- 

 boka 33 cm., široka 10 cm. Seljak Jurković cijeni taj osobiti ka- 

 men tako, da bi ga prodao samo za skupe novce, a po gotovo 

 mu je poskočila ciena, otkako sam ga izmjerio. Kamen je izko- 

 pan kod Makljena u Gorskom kotaru. 



Nekoja imena zmija. U hrvatskom primorju zovu Callopeltis 

 crmntatus „kačak", u Dalmaciji radi crvenih pjega „crvena krpa" 

 pak i „vužak", a poznata je dalmatinskim Hrvatima i kao „ku- 

 ćarica". Na poluotoku Pelješcu, otkuda sam ovu krasnu evropsku 

 zmiju primio od prijatelja dra. H., poznata je kao „zlotrotrus". 



Godine 1901. spomenuo sam u „Glasniku", da ne znam, 

 kakove su zmije črnostnl i crnokrug i dodao, da je prva valjda 

 Tarhophis vivax^ a druga Vipera Ammodijtes. Grnostril je na otoku 

 Braču Vipera Ämmodytes^ a „crnokrug" na poluotoku Pelješcu, 

 dočim im je tu „Tarbophis" crnopečica. 



Druga naša otrovnica Vipera herus poznata nam je kao 

 riđovka i ljutica, nu prvo ime tek sam čuo god. 1899., kad sam 

 iz Jasenka u Velikoj Kapeli pošao na Bijele stijene. 



Ne znam, kakova je zmija konjtiha, koja također živi na 

 otoku Pelješcu. (Dr. 0. Hovorka: Zeitschr. für österr. Volkskunde 

 III. 1897.) 



