Geomorfološki problemi iz hrvatsl<oga Krasa. 



Pod tim je naslovom izašla u XIII. (1901.) godišnjaku „Glas- 

 nika hrvatskoga naravoslovnoga družtva" rasprava od dra. H. pl. 

 Hranilovića, opsežući neke „probleme", kakvi bi to imali biti : 1. 

 Dvostruko korito Dobre i Đulin ponor. 2. Morfologija slunjskih 

 rastoka. 3. Drežnički peneplaine i 4. Geneza Plitvičkih jezera. 



Istina je, da Hrvatska obiluje veoma zanimivim morfoložkim 

 prikazama, koje se razno predočuju već prema tomu, desimo li 

 se u ograncima središnjih ili u ograncima južnih vapnenih Alpa. 

 Prvi nam prikazuju tipično alpinske oblike, bilo to u formi ispona 

 ili dolina ; drugi pako mnogoličan niz raznih pojava kao posljedak 

 t. ZV. tenomena ,krša" (izraz „Kras" neshodan je, jer je izopačen 

 po onom njemačkom „Karst", koji ima da služi za naziv „krš"). 

 Imenice su tektonički uzroci kao primjerice boranja pak pukotine 

 upriličile kod nas u odnosnim nastavcima ogranaka središnjih 

 Alpa, a onda naoseb u vapnenoj krškoj zoni veliku množinu za- 

 nimljivih pojava. Ali te su pojave općeno poznate u takim tere- 

 nima, pak zato mislim da su oznake „problem" za te obične pojave 

 neshodne. Ponornice primjerice tako su česte i tipične pojave 

 krša, da im pripada u nizu ostalih krških fenomena samo sekun- 

 darna — dotično lokalna vrijednost sve dotle, dok nije ta sup- 

 terana erozija do krajne konsekvence proučena na osnovu strato- 

 grafije i tektonike. 



„Pene-plaine" .i. j. morske, dotično abrazije tekućih voda jesu 

 pojave, koje se dadu uvijek definitivno tumačiti, ali uz nužnu 

 pretpostavku, a ta je poznavanje onih agencija dotično preosta- 

 taka njihova djelovanja, koji upriličiše abraziju dotično preobra- 

 ziše lice površine odnosnog terena. Gudno se dojimlje svakog 

 strukovnjaka, kad se primjerice kuša tumačiti postanak krškog 



13 



