217 
Ne mogu, da ne spomenem ovo. Ime ,pomrčina Sunca“ 
za pravo ne odgovara istini. Sto mi u takim prilikama gledamo, 
nije prava pomrčina Sunca, jer Sunce ne ulazi u ničiju sjenu, 
nego pred sunčanu se ploču po malo povlači neprozračna ploča 
Mjesečeva; mi vidimo za pravo ,pokrivanje Sunca“ ili ,za- 
stiranje Sunca“ neproznačnim tijelom. No kako neki krajevi 
naše Zemlje pri tom zaista ulaze u sjenu i polusjenu Mjesečevu, 
mogli bismo za te krajeve reći, da je ondje ,pomrčina Zemlje“. 
No neispravni se je izraz ,pomrčina Sunca“ općeno udomio. 
Kako se Mjesečeva ploča pomiče ispred sunčane, tako će se i 
Mjesečeva sjena (u sl. 5. kružnica) pomicati po površini Zemlje. U 
nekoj će točki Zemlju najprije taknuti i onda od zapada na istok 
prema brzini Mjesečeva gibanja juriti i napokon će u drugoj točki 
ostaviti zemaljsku kuglu: Mjesec će od sada svoju sjenu bacati u 
svemir pokraj Zemlje. Taj put Mjesečeve sjene može da bude dugačak 
mnogo tisuća kilometara. Iz toga izlazi na osnovi slike 5.: Pomrčina 
je Sunca za neka mjesta na Zemlji centralna i totalna (za 
mjesta na crti MN), za druga je samo totalna (za sva mjesta 
u pojasu između PR i TS), za treća je mjesta u isti čas samo 
djelomična (za mjesta iznad PR i ispod 7S, koja su još 
u polusjeni Mjesečevoj) i to manja, sto su ta mjesta dalja od 
PR i TS, i napokon ima na Zemlji i mjesta, koja od _ pomrčine 
Sunca ništa ne vide, (makar da je Sunce i njima iznad horizonta 
(to su sva mjesta, koja su već izvan Mjesečeve polusjene). No i 
za sva mjesta, koja imaju n. pr. totalnu pomrčinu, pojav nije 
posve jednak: za jedno se mjesto počinje i svršava prije nego 
za drugo, totaliteta ne traje jednako i t. d. Skrajnju granicu na 
zapadu određuju točke Zemlje, koje vide svršetak površine baš 
kad im Sunce izlazi, a na istoku točke, koje početak pomrčine 
vide, kada Sunce kod njih zalazi. Čitavo trajanje sunčane pomrčine 
može da dosegne za Zemlju u opće 7 punih sati. 
I pomrčine su Sunca vezane uz Sarusov ciklus; no dok 
jedva 29 Mjesečevih pomrčina pada u jedan ciklus, sunčanih 
pada od prilike 40, no na istom se mjestu vidi tek njih 9, a 
tek nakon svakih 200 godina od prilike dolazi jedna totalna 
pomrčina Sunca na isto mjesto. Najbliže su predšasnice našoj 
pomrčini pomrčina od 28. srpnja 1851., pomrčina od 7. kolovoza 
1869. i pomrčina od 18. kolovoza 1887. I ove bijahu totalne, 
a pojas totalitete i kod njih je bio na sjevernoj polutki Zemlje. 
