226 
vjeti plohe, izložene &itavomu nebu, svakih 5 minuta, ali 
samo s obzirom na crvenu boju, pak je i tim putem našao, | 
da se najveća faza podudarala s najslabijom rasvjetom!). 
Iz tih rezultata izlazi, da se i u području djelomične pomr- 
čine mogu izvoditi zanimljiva opažanja o toj lijepoj pojavi. 
Za prijatelje nebeskih pojava evo nekoliko bilježaka u tom 
smjeru. 
1. Tko ima makar najmanji durbin s crnim staklom pred 
okularom i dobru uru, moći će konstatirati čas početka po- 
mrčine ili, kako se veli u nauci, čas prvoga kontakta. Tko nema 
durbina, motrit će pojav samo kroz crno staklo, pak je za- 
nimljivo, za koliko se sekunda kasnije vidi prvi kontakt prostim 
okom. Pokazat će se, da velika većina očiju početak pomrčine 
vidi prostim okom gotovo u isti čas kao i na durbin ; razlika je 
jedva 8—10 sekunda. 
2. U času kada je već polovina sunčane ploče zastrta, 
mogu ljudi oštra viđenja na to pripaziti, vide li prostim 
o kom koju od najsjajnijih zvijezda u okolini Sunca. Ako na temelju 
naše slike 9. znaju mjesta tih zvijezda, navlastito Venere, 
moći će možda već u tom času gdjekoju vidjeti. Tako je na pr. 
kod posljednje španjolske pomrčine 5 osoba s mjesta vidjelo 
Veneru u tom času. 
3. Kad pomrčina dosegne tri četvrti sunčanoga pre- 
mjera, već se počinje opažati djelovanje umanjene rasvjete na 
organička bića. Kako je pomrčina Sunca jedan od najveličan- 
stvenijih pojava prirodnih, ona se ne samo čovjeka, nego i sva- 
koga živoga bića živo dojimlje?). Misaona čovjeka mora da obi- 
laze jaka čuvstva. Apsolutnom točnošću astronomijskoga računa 
dolazi naš Mjesec u teoretični pravac potegnut od Sunca k Zemlji, 
dotakne se sjajnoga ruba sunčane ploče točno na mjestu odre- 
đenu unaprijed, pak se pomalo uvlači među oba spomenuta ti- 
jela, zastirući polagano prema računu sunčanu ploču. Na minutu 
točno zastre čitavu ploču Sunca, no idući dalje svojim putem 
opet nam otkriva sjajnu zvijezdu danju, pak polagano i poste- 
peno svrši svoje prolaženje ispred nje, Dvojaki se dojam hvata 
svakoga motritelja : dojam o svemoći prirodnih sila, koje ravnaju 
V Isp. „Astronomische Nachriccten“ br. 3664. 
2) Isp. Kučera, Naše nebo: str. 244.—259. 
