236 
Premlad si bio i prehrdava zdravlja za čitavoga vijeka svoga, a da 
bi bio mogao perom svojim Siriti luè prosvjete, literarno promicati nauku 
prirodnu. 
Ali Ti si kao rijedak talenat, zamjernim marom i ljubavi, gotovo 
nevjerojatnom oštrinom mladenačkoga oka znao zaviriti u svaki kutić 
bajne hrvatske prirode. Puno si zabilježio, što će nauci našoj dobro doći, 
a brojne si dragulje sakupio, koji će se, dok bude Hrvata i hrvatske pro- 
svjete, kao svetinja čuvati uz Tvoje ime u zbirkama naših prirodopisnih 
zavoda. Pak da nijesi stekao ni koje druge zasluge {do li te jedine, što 
si nam prvi i dosada jedini pokazao, da u mekanome krilu hrvatske bo- 
žice Flore živi život skroman, kako je i Tvoj bio, milovidni i nježni Hy- 
menophyllum tunbridgense, čija braća većinom nastavaju planinske šume 
dalekih tropa — taj jedini, Tvoj obret zadivio je sveukupni botanički svijet 
i osigurao Tvome imenu trajnu i časnu uspomenu u literaturi scientiae 
amabilis. 
Trnulo je bistro oko Tvoje, koje je taj geobotanički miraculum prvo 
zagledalo, klonula je nježna ruka, koja nam ga je prva ubrala, — ali zato, 
dragi naš Mirko, nije u grudima našim smrću Tvojom ugasnula ljubav i 
poštovanjem spram Tebe, mladoga našega isuradnika i strpljivoga patnika. 
Mi vršimo svetu dužnost, dok ti u znak ljubavi i zahvalnosti, ra- 
stajući se za uvijek s Tobom, kličemo: Slava Ti! Počivaj mirno i laka Ti 
bila hrvatska gruda!“ 
Bila ti trajna uspomena među nama! 
Dr. Aug. Langhoffer. 
