poéi zgodom onamo, da se lieno uvjerim o stvari, te da na mjestu 
ispitam tu zanimljivu vijest. 
Prije no sto éu se dati na istrazivanje u Slanom samom, 
poispitao sam sve ljude, za koje sam znao, da su ondje podulje 
vremena boravili i tako skupih dobar broj sto vjerojatnih, što 
nevjerojatnih data, te sam napokon došao do uvjerenja, da na 
stvari mora biti nešto istine: da čagalj još danas živi u okolini 
ovoga mjesta. 
Ne mogavši se rad zvaničnih poslova odmah otputiti u 
Slano, odložih stvar na velike praznike. 
Na povratku se sa svoga putovanja po Crnoj Gori svratih 
sa suprugom u Dubrovnik, gdje me gosp. Jero Pugliesi uvjera- 
vaše tvrdo, da je ponovno čuo, da čaglji oko Slanoga obnoć za- 
vijaju, a njegova ljubezna supruga, gospođa Marija opisa mi tako 
živim bojama dva čaglja, što su bila prije nekoliko godina ondje 
ubijena, da sam već tada bio potpuno uvjeren, da nema nikakve 
sumnje, da čagalj ovdje još i danas žive. Uza sve to htjedoh ipak, 
da se uvjerim očima o toj zanimljivoj stvari. 
Nekoliko dana iza toga otputismo se na ponovni poziv te 
gospode u lijepi, udobni i prostrani ljetnikovac njihov u Slano. 
Isto veče pozove gospođa lovca susjeda, da mi priča, gdje je 
posljednji put vidio čaglja, a on će odmah da potvrdi, da ih je 
ovdje već više ubijeno, te da je prije nekoliko dana gonio njegov 
pas zetar dobra čaglja u jednom potoku nedaleko Spilice na 
južnoj obali kod ulaza u Slanski zaton. Ugovorismo, da ćemo se 
sutra u tri sata iza ponoći sastati pod ljetnikovcem i poći u lov. 
Tačno ko lovci sastadosmo se u tri sata na ročištu, kre- 
nusmo južnom obalom slanskom do pod Banju, tamo digosmo 
još jednoga lovca i dva psa zečara, te strmo uza Spilicu svaki na 
svoju zasjedu. Na žalost nađe jedan od pasa prerano čagljev 
trag, krene ga s ležaja i otjera ga velikom brzinom gustom kr- 
šnom šumom do Banje, gdje ga vidješe kako pred psom hiti 
stranom. Čagalj bijaše krupan, a vidjeh ga sasvijem tačno na 
svoj durbin. Ponovne potrage za njim bijahu toga jutra uza- 
ludne. Samo jednoga zeca digoše psi. A kad osvanu sunce nad 
Rogom i Majkovskom stranom, vratismo se kući; lov bijaše do- 
duše bezuspješan, ali čagalj konstatovan, a do toga je bilo 
meni stalo. 
